95 
i£i£ Allmän Rottryffel (Sclerodérma vulgäre). 
Fig. 111. 
Af en valnöts till en knuten hands storlek. Ned- 
tryckt klotrund med nästan platt eller t. o. m. in- 
tryckt undersida, från hvars midt det vid pass 1 cm. 
grofva rotknippet nedskjuter. Utvändigt citrongul och 
vanligen vårtig eller fjällig. Invändigt svart eller 
blåsvart med hvit marmorering eller i allra yngsta 
stadiet nästan enfärgadt hvitaktig. Mycket fast och 
tung. Lukt tämligen stark och egendomlig, men frisk 
och icke obehaglig. — Träffas i skogsmarker, ganska 
allmänt i södra landskapen, men sparsamt i de mel- 
lersta. — Har ansetts oduglig, men är enligt senaste 
försök användbar och särdeles lämplig att i smärre 
portioner tillsättas såsom krydda till andra svampar 
och andra maträtter för att gifva dessa angenäm 
smak af tryffel. Bör däremot icke, lika litet som 
andra kryddor, förtäras ensam i större mängd. 
SI. 4. FalsktryfHar, RizopögertRhizopögon). 
Dessa växa i jordbrynet, delvis nedsänkta i mar- 
ken liksom rottryfflarna, men hafva tunt, mjukt skal 
och endast några få svaga rottrådar samt blifva vid 
mognaden blöta och sprida då en vämjelig lukt. — 
Hittills hafva Falsktryfflarna mestadels ansetts otjän- 
liga till föda, hvarför också den afbildade arten fått 
sin plats bland de »odugliga», men enligt nyligen 
vunnen erfarenhet lära de vara användbara i ungt 
tillstånd. 
y 1. Rodnande Falsktryffel (Rhizopögon rubéscens). 
Fig. 113. 
Stor som ett plommon och oregelbunden till formen 
som en potatis, utvändigt i början något rödaktig, se- 
