125 
ställas en timme i kokande vatten, hvarefter de läm- 
nas att svalna i vattnet; sedan upptagas de och 
förvaras på kall plats med påskrifvet innehåll och årtal. 
Så bevarade kunna svampar hållas friska 2 — 3 år, men 
böra gärna brukas redan första vintern, enär ingen 
kan längre tid vara fullt säker på varaktigheten af 
denna konservering. 
Vid bruk af dylik svamp uppslås burken och dess 
innehåll användes på mångahanda vis såsom all annan 
konserverad svamp. 
6. Pickels. 
Svampar rensas väl och förvällas; lösare arter helt 
hastigt, riskor, kantareller, finger- och taggsvampar 
samt andra hårdare slag något längre, så att de blifva 
genomkokta. Sedan sköljas de hastigt i friskt vatten 
samt få afdrypa en stund i durkslag. Därpå sorteras 
med smak och packas svampar af olika färg, arter 
och storlek i väl rengjorda, flaskor med vid hals 
eller burkar, men båda slagen endast af glas, enär 
ättika angriper stengods. Här och där inblandas hel 
peppar, muskottblomma och kryddnejlikor samt hylsor 
af spansk peppar. Denna hälsosamma kryddväxt od- 
lades förr allmänt i stugorna, men har nu kommit mer 
ur bruk samt köpes i specerihandeln och på apoteken. 
Vinättika, tillsatt med föga kryddnejlikor och hel 
peppar uppkokas hastigt i väl lyckt kokkärl (hellre 
glaseradt än förtent, som lätt ärgar af ättiksyran) och 
hälles jämte något konjak eller stark sprit, varm i 
svampflaskorna, hvilka sedan täckas med ett tunt lager af 
olja eller i olja doppad bomull, öfverbindas med perga- 
mentpapper, som väl oljas, och sedan ställas kallt. Ju 
finare vinättika och konjak, dess bättre pickels, om i 
öfrigt väl beredd. 
