81 
tyty 1. Fårticka (Polyporus ovinus). 
Fig. 83. 
Hatten hvit med eller utan brungul eller grågul 
anstrykning. Foten och rören hvita, efter beröring 
eller med åldern fläckigt svafvelgula. Rören mycket 
korta, sällan öfver Va mm. Smaken mild. Allmän i 
bergig barrskog, mest i mellersta och norra landska- 
pen. — Rätt god matsvamp. 
ty 2. Brödticka (Polyporus cönfluens). 
Fig. 85. 
Denna art växer vanligen i tufvor af två eller flere 
tätt hopträngda eller stundom sammanväxta exemplar. 
Hatten är blekt tegelröd eller nästan hvitaktig med röd- 
gula fläckar, oftast oregelbunden. Foten och rören 
hvita eller på stötta ställen med rödgulaktiga fläckar. 
Rören omkring 2 mm. långa. — Har i rått tillstånd, 
helst då den börjat angripas af snyltdjur, något besk 
smak, som mildras vid tillagning. — Förekommer i 
barrskog, men är ej så allmän som Fårtickan. 
ty 3. Gråticka (Polyporus leucomélas). 
Hatt och fot smutshvita med mer eller mindre 
sotbrun anstrykning. Rören gråhvita. Smaken mild. 
— Träffas i barrskog, men är tämligen sällsynt. 
ty 4. Fjällig Ticka (Polyporus squamösus). 
Hatten hvit eller hvitaktig med brungula fjäll. 
vanligen sned eller hk en solfjäder. Foten hvit med 
svart bas, upptill nätådrig. Rören hvita, tämligen 
vida med aflång mynning. — Är tämligen allmän på 
stammar och stubbar af löfträd och framkommer re- 
dan i början af juni. — Ätlig, medan den är ung, men 
på grund af sin seghet föga använd. 
G 
