65 
E 1 Bräcklig, skifvor och fröstoft alltid snö- 
hvita, smak skarp. Skorkremla, N:o 24. 
E 2 Tämligen fast, skifvor och fröstoft slutligen 
gula, smak äcklig. Besh Kremla, N:o 16. 
D 2 Smak mild. 
E 1 Skifvor och fröstoft hvita. 
Kanthremla, N:o 16. 
E 3 Skifvor och fröstoft slutligen gula. 
Mandelkremla, N:o 10. 
Q 1. Trattkremla (Russula délica). 
Fig. 47. 
Denna är hvit eller hvitaktig, har fast kött, i midten 
nedtryckt hatt och liknar mest ludna hvitriskan, men 
saknar mjölksaft. Fröstoftet är hvitt, skifvorna äro 
olika långa och ha skarp smak, men hatten och foten 
äro nästan milda. — Tämligen allmän i skogar och 
lundar. God, helst blandad med annan svamp. 
y 2. Tätskifvig Svartkremla (Russula ad ii st a). 
Denna är mer eller mindre nedbuktad i midten, 
har fast kött och många korta skifvor, liksom tratt- 
kremlan, men blir en stund efter brytning svagt röd- 
akfig och slutligen svartaktig. Skifvorna ha brännande 
skarp smak, men köttet är mildt. — Tämligen allmän, 
helst i barrskog. 
•}' 3. Rodnande Svartkremla (Russula nigricans). 
Liknar föregående, men har glesa skifvor och blir en 
stund efter brytning liffigt köttröd samt slutligen all- 
deles svart. Smaken är mild, äfven i skifvorna. — 
Tämligen allmän, helst bland löfträd. Möjligen oskad- 
lig, men såsom svartnande oaptitlig. 
5 
