63 
m 
Äfven bör man taga såsom regel att vid utrönandet af 
smaken hålla sig till skifvorha, ty om skärpa finnes, 
så är den företrädesvis samlad i dessa. 
A 1 Hatt hvit, hvitaktig eller svartnande, många (mer 
än 100) korta skifvor. 
B 1 Hela fruktkroppen hvitaktig, icke svartnande 
Trattkremla, N:o 1. 
B 2 Helt eller delvis svartnande. 
C 1 Skifvor glesa, lifligt rodnande en stund efter 
brytning, smak mild Rodnande Svartlremla, N:o 3. 
C 2 Skifvor täta, svagt rodnande en god stund efter 
brytning, smak skarp 
TätsMfoig Svarthremla, N:o 2. 
A 2 Hatten olivgrå, icke svartnande, smaken skarp, om- 
kring 20 — 30 korta skifvor NässleJcremla, N:o 25. 
A 3 Hatten grön, smaken mild. 
B 1 Hatten grönrutig på hvitaktig botten 
RutJcremla, N:o 18. 
B 2 Hatten ej rutig. 
C 1 Skifvor alltid hvita, några korta eller gaffel- 
greniga Gaffélhremla, N:o 28. 
C 2 Skifvor slutligen gräddgula, alla af samma längd 
Grönkremla, N:o 19. 
C 3 Skifvor slutligen äggula (v arietet af) 
Mandelforemlan, N:o 10. 
A 4 Hatten gul eller gulaktig. 
B 1 Lukt stark och egendomlig, hatt slemmig med 
kamlikt fårad kant StinMremla, N:o 4. 
B 2 Lukt svag eller omärklig. 
C Smak mild. 
D 1 Skifvorna länge hvitaktiga, slutligen grädd- 
gula och grånande Mild Gulhremla, N:o 7. 
D 2 Skifvorna snart gulaktiga, slutligen äggula, 
ej grånande Ägghremla, N:o 1 1 . 
C 2 Smak skarp. 
