33 
kött. Hatten är i början hvitaktig, men blir snart brun- 
aktig med mörkare näckar eller fjällantydningar. Kan- 
ten länge inrullad. Skifvorna tämligen smala, snart 
rosenröda eller köttröda, slutligen svarta. Foten ofta 
försedd med två ringar, belägna på något afstånd från 
hvarandra. Köttet lindrigt rodnande efter brytning. — 
Tämligen allmän i parker och trädgårdar, vid väg- 
kanter etc. Den vanliga odlade champignonen. — God 
matsvamp. 
i^i£ 5. Blodchampignon (Psalliöta silvåtica). 
Fig. 12. 
Hatten brun, småfjällig med tunnt kött, som kraftigt 
rodnar vid brytning. Foten lång, ihålig. Skifvorna 
snart köttröda, slutligen svarta. — Tämligen allmän i 
skogar. — Icke fullt så god som de andra champig- 
nonerna. 
SI. 4. Slidskifiingar, Volvårior (Volvåria). 
Dessa ha någon likhet med champignonerna däri, 
att skifvorna rodna, men de igenkännas lätt därpå, att 
foten saknar ring och är försedd med strumpa vid den 
löklika basen. Fröstoftet är rödt och till följd däraf 
blifva skifvorna snart röda, men aldrig brunsvarta som 
hos champignonerna. Hattens kött är många gånger 
tunnare än skifvornas bredd, hos champignonerna däre- 
mot vanligen lika tjockt eller tjockare än skifvornas 
bredd. — Af hithörande arter är åtminstone den här 
upptagna misstänkt och får därför icke förväxlas med 
champignoner. 
*{• 1. Stinkande Slidskifling (Volvåria speciösa). 
Erinrar i form och storlek om Ringlösa Flugsvam- 
pen. Hela svampen i början hvit eller hvitaktig, men 
3 
