107 
I artbeskrifningen angifves växttiden för de arter, 
som framkomma tidigt och sent, men icke då den in- 
faller på eftersommaren eller under förra delen af 
hösten. 
Insamling och rensning. 
Förtär aldrig råa svampar utan att vara fullkomligt 
viss om deras oshadlighet. Äfven då förkastas alla, som 
äro mycket angripna af insekter eller börjat ruttna. 
Undvik alla okända svampar och dem, som hafva 
vidrig lukt eller smak. Plocka dem helst i torrt väder 
och sedan daggen gått af marken. Detta är af desto 
större vikt, om de skola förvaras, enär de som plockas 
i väta hafva svagare lukt och smak, lättare ruttna 
samt äro mera hårdsmälta och mindre närande. 
Skörda dem helst före sin fulla utveckling, ty då är 
smaken finare samt köttet mörare och friare från larver 
och mask. De böra icke uppryckas, ty då medföljer jord, 
som orenar och en mängd späda svampar förstöras, hvilka 
eljes om få dagar hunnit växa ut. Af skär dem därför 
med tunn knif nära marken eller fästet, helst då de flesta 
svampars fot är ätlig och dessutom ofta utgör ett vik- 
tigt kännetecken. 
Vid rensning afdrages svamparnas hud, om den 
lätt skiljes från köttet. Däremot bör man icke, isyn- 
nerhet på unga svampar, rensa bort de på hattens 
undersida sittande skifvor, rör eller taggar, emedan 
dessa äro rikast på näring. Blott på gamla rörsoppar 
borttages rörlagret, enär det ofta är fullt af larver. Foten 
borttages på alla fullvuxna svampar, om den är hård, 
skrumpen eller dålig. 
Den som plockar och rensar mycket svamp, bör 
vara försedd med en vanlig liten spetsig 50-öres knif, 
som hålles väl ren. 
