96 Sectionen for Botanik. 



hyppige. maa der have vaeret nok af Skovbrande endog for 

 Landet blev beboet af Mennesker. Men disse Brande maa 

 have bidraget meget til at gjore Skovenes Flora fattig. 

 Naar Ilden ikke indskramkede sig til Toppene, men ogsaa 

 Mosen og Lyngen paa Skovbunden fattede lid, maatte de 

 Planter, som ikke ved staerke underjordiske Dele var sikrede, 

 og som ikke forekom i store Masser, let kunne tilintetgjores. 

 Naar Barskoven er odelagt enten ved lid eller Hngst. pleier 

 saadanne i Naboskabet hyppige Arter, hvis Fro eller Frug- 

 ter er forsynede med Flyveapparater ( Vinger. Haardannel- 

 ser), eller Planter med Baerfrugter, som spredes ved Fugle 

 og andre Dyr, forst at indtinde sig paa Brandstedet. Saa- 

 danne Planter er Birk. Asp. Rogn. Gjeteramsen eller (Jlia- 

 mceneriou angustifolium (&i Bonderne kaldes den Ildmerke. 02: 

 i Kanada har den af samme Grand Navn af jireivoii). Bar- 

 skoven afioses derfor af Lovskov. Men Lovskoven er ikke 

 af lang Varighed. Thi licit effcer lidt vandrer det tungere 

 Fr0 af Bartrteerne ind. De unge Bartra3r kvseler ved sin 

 Skygge de mere lyselskende Lovtraer, og efter nogen Tid 

 staar der atter Barskov paa Stedet som for. Paa slige og 

 lignende nydannede Yoxesteder indtinder sig nu, som Hult 

 liar vist. og hvad der ogsaa gjselder i Norge. kun saadanne 

 Arter. som er mere eller mindre hyppige i Naboskabet. og 

 denne Omstaandighed taler for, at lange Transporter er en 

 stor Sjeldenhed. Vore Barskoves fanerogame Flora er meget 

 ensformet. De Sjeldenheder, som de lmse. er snart opreg- 

 nede. Soppene. som ikke behover Lys og som Storstedelen 

 af Aaret lever under Jorden, som derfor ikke skades ved 

 Skovbrand. er derimod meget talrige i vore Barskove. og der 

 er visselig en stor Maengde af dem, som er sjeldne. 



Dersom. Vandring fra lang Afstand var hyppig, hvis 

 Luften var fuld af Fro og Sporer, som fortes lange Veie. 

 saa maatte aabne iSteder. hvor Buske og Trrer ei beskyttede 

 Undergrunden mod nedfaldende Fro og SiJorer, vsere rigest 

 paa sjeldne Arter. Nu har vi ovenfor bemeerket, at de paa 

 Fanerogamer rigeste Voxesteder netop er slige aabne. lys- 



