68 



kemiske Omraade. Noget egenligt nyt kan jeg ganske vist 

 ikke meddele; thi i vor Tid bliver jo enbver mserkelig Op- 

 dagelse eller Optindelse hurtigt bragt til Alverdens Kund- 

 skab ved Tidskrifter og Dagblade, ofte i en endnu umoden 

 Tilstaud. Mine Ord vil derl'or kun kunne tjene til at op f risk e 

 Erindringen om, hvad der alt er bekendt, men maaske alle- 

 rede til Dels glerat paa Grand af Indtrykkenes Mangfol- 

 digbed. — 



Den maerkeligste Opdagelse paa det kemiske Omraade 

 i de forlobne 6 Aar er utvivlsomt de engelske Naturforskere 

 Lord Rayleigbs og Prof. Ram says Paavisning (1895) 

 af en bidtil nkeudt Bestanddel af den atmosfaeriske Luft, 

 et luftformigt Grundstof, som fik Navnet »Argon». Som 

 saa ofte tidligere i Videnskabens Historie var det ogsaa ber 

 en tilfaddig Iagttagelse, som blev Anledningen til Opdagelseu. 

 Lord R. bavde iagttaget en ringe Forskel i Kvselstoffets 

 Vsegtfylde, eftersom det var vundet af atmosfterisk Luft eller 

 paa anden Maade. Overbevist om sine Bestemmelsers N03- 

 agtigbed, sogte ban i Forening med Prof. Ramsay efter Aar 

 sagen til den uventede Forskel, og Resultatet blev Paavis- 

 ningen af det nye Stof, bvis Vsegtfylde er storre end Kvael- 

 stoffets. Saaledes er jo ogsaa Gangen ved de fleste Opda- 

 dagelser; det er Studiet af Anomalier, som forer til nye 

 Sandbeder. Naturforskeren gor en tilfaudig, uventet Iagt- 

 tagelse, som ikke stemmer med Teorien eller bidtil kendte 

 Forhold; ban slutter da, at enten maa Teorien, som ikke 

 taaler nogen Undtagelse, eller Iagttagelsen vrere fejlagtig, og 

 fortsatte Undersogelser forer da til Klarbed over Fa^nome- 

 nets Aarsag og dermed til en Opdagelse eller en Skuffelse. 



Opdagelsen af en ny Bestanddel af den atmosforiske 

 Luft vakte den bojeste Grad af Opman'ksombed i den viden- 

 skabelige Verden; tbi Ma^ngden af Argon i Luften er 30 

 Gange saa stor som Kulsyrens, af bvis ringe Mrongde dog 

 alt organisk Liv paa Jorden er afbamgig. Man kunde i forste 

 Ojeblik va^re tilbojelig til at tro, at vore Teorier om Plan- 

 ternes og Dyrenes Livsvirksombed, som noje er knyttet til 



