104 



Ved vore ferske Vande trseffes, som vel almindelig be- 

 kjendt, folgende Baelter: ude i Vaudet se vi de gyngende 

 Blade af lSrympba?a, Nupbar, Potamogeton natans og Polygo- 

 num ampbibium der, bvor Bolgeslaget er svagt og Bunden 

 dyndet; de trives paa en Dybde af indtil 2 — 3 M, men paa 

 dybere Vand og hvor Bolgeslaget er stserkere overlade de 

 Pladsen til submerse Arter, mest til Potamogeton. Uden 

 om denue Plantevaext tra?ffes forst Rorbaeltet, dannet isser af 

 Tagror (Vass, Pbragmites) og Sumpstraa (Saf, Scirpus lacu- 

 ster), og desuden af Dunbamraer (Kaveldun, Typha) og flere 

 andre. Disse Planter gaa ud til godt 2 M. Dybde, og ere 

 hver isaer meget ejendommelige Arter; medens Typba er den 

 Art, der maaske i den tempererede Zone bar de brngste, nemlig 

 indtil 4 M. laDge Blade, er Scirpus lacuster maaske den 

 Plante, der af alle i bele Verden harjde Isengste Stamgelled, 

 nemlig ligeledes indtil 4 M. Af disse er Typba den svage- 

 ste og findes gjeroe paa stille Vand og dyodet Bund, de 

 andre to danne Hovedmassen og fordele Pladsen mellem sig 

 af maaske ofte tilfa>ldige Grunde. Uden om Rorbadtet kom- 

 mer derna?st paa lavere Vand Starbocltet med mange andre 

 Planter, eller maaske et Equisetum- eller et Eleocbaris-Bselte, 

 og berved ere vi komne til Kjaorene og bvad der kan ud- 

 vikle sig af disse: Moser eller Enge eller Ellekrat. 



Mellem alle disse Plantesamfund erder en stadig Kamp, 

 og ogsaa ber arbejder bver isaer i Virkeligbeden paa sin egen 

 Undergang, idet de nemlig mellem deres Skud opsamle ikke 

 blot deres egne aarlig afdode Dele, men ogsaa Msengder af 

 de uorganiske og organiske Dele, som Floder og Brekke, 

 Regnskyl og Vind forer ud i Vandet. Derved bojnes Bun- 

 den langsomt i Aarenes Lob, og derved blive Dybdeforbol- 

 dene passende for andre Arter. Badterne forskydes da Isen- 

 gere og lamgere ud, og sukcessivt forsvinde de fra Pladsen 

 — forst Vandplanterne, saa Rorbadtet o. v. Paa denne Maade 

 ere Tusinder af storre og mindre Soer forsvundne fra vort 

 Land; bvor vitterlig Vikingeskibene sejlede for Tusincle Aar 

 siden, der grosser nu mangensteds Kva3get paa en blomsterrig 



