221 



af Rostens Jconglomerat. Selve sparagmiten raaa jo vscre 

 opstaaet af en mikroklinrig granit; denne granit maa ha va^ret 

 rig paa pegmatitgauge eller porfyriske feldspatindivider, der 

 ved forvitringen er blit los og dannet de lag af sparagmiten, 

 der forer disse feldspatbrudstykker ; et saadant lag vil i 

 oravandiet form danne en oiegneis. Denne dannelsesmaade 

 forklarer ngsaa, at oiegneisen virkelig kan optra?de i vexlende 

 lag med almindelig sparagmit slig som tilfa'ldet er ved 

 S muktj em. 



Hermed bar jeg naturligvis ikke villet paastaa, at al 

 oiegneis er af sedimentan 1 oprindelse. Der er sikkert nok 

 oiegneis, som kirn er en presset porfyrisk granit, men i dette 

 tilfa?lde vil man kunne finde gradvise overgange mellem 

 graniten og oiegneisen. Ligesaa kan der opstaa oiegneise af 

 forskjellige porfyrer, og endelig bar vi grundfjeldets for- 

 skjellige oiegneise, om hvis oprindelse det er vanskeligt at 

 udtale sig. Men en stor del af sparagmitformationeus oiegaeise 

 tror jeg kun er pressede konglomerater; saaledes tror jeg 

 det ogsaa om Androgaasens oiegneis ved Storsjo, skjont jeg 

 kun flygtigt bar bavt anledning til at se denne bergart i 

 naturen. 



Ved denne paavisniug af, at Formokampens oiegneis er 

 af sedimenta^r oprindelse og tilborer selve sparagmitformatio- 

 nen, bortfalder en del af Tornebobms resonnementer i bans 

 sidste arbeide. Det er dog ikke min bensigt her at gaa 

 noiere ind paa konsekvenserne; man vilde derved komme 

 ind paa det centrale Norges fjeldbygning i det hele, men 

 dette ligger udenfor mcrvarende foredrags plan. 



Med auledning af foredraget yttrade sig hrr Tomebohm, 

 Hogbom, Reusch och Bjortykke. 



Museumsiuspektdr V. E. Hinf.ie lamnade darpa 



Forelobig Meddelelse om Dannelsen af Moens Klint. 



Med anledning af foredraget yttrade sig hrr Rensch, 

 Hintze. Hennig och De Geer. 



