138 



och att vidare fodan i mera anstrangande yrken i allmanhet 

 eger ett varmevarde, som ofverstiger den i Voits normal- 

 kostsats upptagna. Sasom ett konkret exempel harpa vill 

 jag sarskildt papeka brr Hnltgrens och Landergrens ron a 

 svenslia arbetare. Forsokspersonerna voro filare, kofsmed, 

 stensattare, jordbmksarbetare, snickare, tiuimerman, murare 

 och vedhuggare — de motsvarade saledes tamligen val den 

 definition Voit gifvit pa en raedelarbetare. Forbranningen 

 uppgick hos dem i medeltal till 3,475 AVE, d. a. till ofver 

 TOO WE mera an Voits normalkostsats upptager. Enligt 

 ofvan angifna relationstal mellan forbranning och arbete skulle 

 detta hos ifragavarande individer i medeltal hafva utgjort 

 146,000 kg. -meter for dag. 



Det ar emellertid icke nog med att vi kanna kroppens 

 absoluta naringsbebol', vi maste ocksa veta hum detsamma skall 

 fordelas pa de ire hufvudgrupperna nf organiska no/rings- 

 amnen, pa agghvita, fett och kolbydrat, Yid studiet haraf 

 mota vi genast ett sakforhallande af den allra storsta bety- 

 delse; hum som heist fodan an i ofrigt ma anordnas, maste 

 den alltid innehalla agghvita, ty om denna saknas i fodan, 

 sa satter kroppen till agghvita fran sin egen massa och dukar 

 slutligen under for agghvitebungern. 



Teoretiskt sedt kunde kroppen daremot undvara fett och 

 kolbydrat, forutsatt att han finge tilllrackligt agghvita. Tungt 

 vagande invandningar kunna emellertid goras mot en sadan 

 anordning af fodan, och det faller icke heller nagon man- 

 niska in, att forsoka lefva enbart pa agghvita. 



Hvad fettet och kolbydraten betraffar, synas de vasent- 

 ligen hafva en och samma uppgift vid den i kroppen forsig- 

 gaende forbranningen. Emellertid tyda vissa erfarenhetsron 

 tamligen bestamdt darpa, att deona uppgift dock icke ar 

 absolut identisk, och i sjalfva verket siiker manniskan in- 

 stinktmassigt att erhalla saval fett som kolbydrat i sin foda. 



For att bestamraa naririgsbehofvets fordelning pa agg- 



