li 



Under de sex ar, som forflutit efter senaste motet i Ko- 

 penhamn 1892, bar Danmark af sina mer framstaende IdJcare 



forlorat foljande: 



Prof. Hannover, larjunge af den beromde Johannes Miiller; 

 lika grundlig som outtrottlig forskare, vann ban europeiskt 

 namn ocb rykte genom sina mikroskopiska, bistologiska under- 

 sokningar. Han var en af banbrytarne for denna forskning 

 i norden. 



Axel Iversen, som, med stor energi ocb intensitet egnande 

 sig at sitt kail, med full ratt vann anseende som en ytterst 

 talangfull, lysande, operativ kirurg. 



Wilhelm Meyer, i vissa baseendeu banbrytare som oron- 

 lakare, vann sin storsta berommelse genom sina noggranna 

 undersokningar ofver de af bonom sa kallade »adenoida 

 vegetationerna» ocb pavisandet af dessas stora betydelse for 

 borselformagan, samt af lampliga metoder for deras aflagsnande. 



A. Stadfeldt bar sasom ofverackuskor ocb professor i 

 forlossningskonst, inlagt stora fortjanster, framforallt genom 

 den energi ocb konsekvens, bvarmed ban vid sin anstalt 

 upptog ocb genom forde Listers antiseptiska principer och 

 visade den sakra vagen att nedsla den forut vid forlossnings- 

 anstalterna sa fruktansvardt barjande barnsangsfebern. 



Kort fore motet 1892 afled ofverlakaren W. Steenherg, 

 den fortjanstfulle banbrytaren i Danmark for den nyare soma- 

 tiska riktningen i psykiatrien, med dess strafvan att genom 

 noggranna undersokningar finna patologisk-anatomiska foran- 

 dringar i bjarnan sasom underlag for sinnessjukdomarna. 



Vidare fa vi bar ej glomma Vilhelvn B. Bitdrie, mang- 

 arig redaktor af Ugeskrift f. Lager, fortjanstfull bygienisk 

 forskare ocb forfattare; donator af ett kapital for upprattandet 

 af ett bygieniskt institut. 



Vidare L. Brandes, val fortjant att minnas for den out- 

 trottliga fruktbringande verksambet, ban pa flere olika om- 

 raden utofvade, sarskildt i filantropiska syften. 



Sinnessjuklakaren, etatsradet Jensen, stod val under 

 sin mangariga ofverlakareverksambet pa den aldre, mera spe- 



