306 



synen och horseln. I en ar 1890 publicerad undersokning 

 om smaksinnet har forf. sokt visa, att detta sinne ratteligen 

 bor uppdelas i fyra, emedan af de fyra smakarterna salt, sott, 

 surt och beskt icke firmas olika slag, an mindre mellan dem 

 nagon ofvergang; och att kanseln likasa sonderfaller i till en 

 borjan minst fyra sinnen, emedan mellan de enkla fornim- 

 melsema varmt, kallt, tryck och smarta inga kvalitativa ofver- 

 gangar finnas. 



Gent emot dessa konsekvenser i fraga om smaken bar 

 Kiesow gjort den invandningen, att mellan de olika smak- 

 arterna kontrast- och kompensationsfenomen forekomma, pa 

 grund hvaraf de afven eriligt i'oredragarens egen mening 

 fortfarande borde sammanfattas till ett sinne. Det senare 

 beror pa ett missforstand. Om kontrast- eller kompensations- 

 fenomen forekomma mellan vissa fornimmelser eller ej, har 

 intet inflytande pa, huruvida de bora betraktas som kvaliteter 

 eller modaliteter. Kold och varme-fornimmelserna bora enlio-t 

 HelmJiolts' princip otvifvelaktigt uppstallas sasom tva skilda 

 sinnen, eburu som bekant kontrastfenomen aga rum dem 

 emellan. E.orande smakarterna ar forf. pa grund af skill, 

 som langre fram skola publiceras, fortfarande af den asikten, 

 att kontrast och kompensation ej ager rum dem emellan. 

 Men afven om sa vore fallet, bora de pa ofvan angifna skill 

 betraktas som modaliteter. 



Man kau lagga den Helmholfzska principen till grund for 

 sinnenas indelning, vare sig man antar eller forkastar laran 

 om de speeinka sinnesenergierna. Men for den, som hyllar 

 denna, staller sig saken pa foljande satt: Laran om de spec, 

 sinnesenergierna antager som bekant siirskilda saval centrala 

 som periferiska andorgan for olika slags fornimmelser. Ner- 

 verna tjanstgora som iudifferenta ledare. Det centrala and- 

 orgauet ar sa beskaffadt, att narhelst det retas, vare sig (sa- 

 som normalt) fran periferien eller pa annat satt, den for 

 organet egendomliga fornimmelsen uppstar; det periferiska 

 andorganet ater ar sa, beskaffadt, att det uteslutande eller 

 foretradesvis kan retas af vissa retmedel, men icke af andra. 



