96 



Jeg sagde for, at ofte ligger Kampen saa klar for Dagen, 

 at selv et meget liclet skserpet Oje maa kunne se den. Jeg 

 vil naevne et Exempel. For faa Uger siden besogte jeg en 

 Fyrreskov paa Sja?llands nordligste Kyst, af hvilken Billeder 

 ere ophsengte her i Salen. En Del af den, der ligger lige 

 ud til Havet, kalde Beboerue »den forvitrede Skov». Navnet 

 er tmeffende. Nsermest Havet ses Titerae krybe om mellem 

 Lyngbuskene i Retning bort fra Havet med de besynder- 

 ligste, forvredne og slangebugtede Stammer, og skjont disse 

 kuune blive flere Metre lange, hseve Kronerne sig dog ikke 

 op over Lyngbuskene; Gren efter Gren forsoger vel at 

 komme hojere, men de drcebes snart, og dode Grenkomplexer 

 samt de hensmuldrende Stammer af hele Trseer ses overalt; 

 de slangebugtede Stammer, der ligge trykkede til Jorden, ere 

 i Virkeligheden ikke selve Hovedstammerne, men de ere 

 opstaaede af sammenkpodede Stykker af maaske mange suk- 

 cessive Skud-Generationer, hvis ovre Eader Vinden har drrebt; 

 at vandre under disse Trseer er umuligt, at vandre paa dem 

 mesten uundgaaeligt. Hvad det er for en Magt, der her 

 drreber Blade og Grene og hele Tracer, er tydeligt vok: det 

 er Vinden. 



Eftersom man gaar leeDgere bort fra Havet, blive Trto- 

 erne hojere og hojere, men endnu laagt inde i Landet have 

 de lignende forvredne og krogede Former; tilsidst kommer man 

 dog til en Skov, som vel forstlig set er en slet Skov, men 

 som dog har Stammer af flere Metres Hojde. Billederne vise 

 disse forskjellige Udviklingstrin. Der er heller ikke her Spor 

 af Tvivl om, at det er Treeerne i yderste Riekke, der give 

 L?e mod Vinden og derved kjielpe de indenfor folgende lidt 

 hojere, og disse hjeelpe de nteste og saa fremdeles. Loch- 

 mann har i sin for 10 Aar siden i Kristiania udgivne Bog, 

 »Den nyere Naturanskuelsex, skildret en lignende Skov, i hvil- 

 ken de ydre Tracer v»rne de indre, og ban mener, at man 

 heri maaske kan se et Exempel paa Samfundsfolelse mellem 

 Planterne, paa gjensidig Opofrelse, paa en Folelse af Slregt- 

 skab, maaske »om man saa vil, et ubevidst Liv i Kjasrlighed, i 



