180 



efter dessas ekvationer anyo lostes for att erhalla de bast 

 passande termevna af te och l:sta ordningen. Resultatet blef: 



Jarnna min. = 1886 ar + 343 d ,4672 + l d ,49827oE — d ,ooo 000022 657 E 2 | 

 Udda min. = 1886 &r +343 d ,4336+l d ,498062E + O d ,ooo 000022 657 E 2 J 

 Kvadratsummorna pa de kvarstaende felen aro resp. 



0,001130, 0,000634, SUllima 0,001764. 



De jamna minima framstallas betydligt battre, de udda samre 

 an forut, meu likval betydligt battre an de jamna. Gangen 

 i de jamna minima ar borta. Intet tvifvel synes kunna rada 

 om realiteten af den kvadratiska termen, eburu dess koefficieut 

 ar mycket osaker. 



Trots detta erbjuder det intresse att bestamma de tider, 

 da / resp. befann sig i maximum och var noil. Ur de begge 

 formlerna fas, om man transformerar dem sa, att E i dem 

 begge representerar samma tal : 



t = d ,0G72 + d ,0001H - . E d ,000000 090 628 E 2 . 



Haraf framgar, att / blir ett maximum for 



E= + 2295 = 1896 Maj 8, hvarvid / = d ,r,-,4r,72 ; 

 medau t blir noil for E= -1 50 -1886 April 30. 



Apsidliuien ror sig darfor rundt pa omkring 40 ar. 



Eftersom banans parameter sammaufaller med synlinien, 



nar / ar i maximum, far man ur valbekanta formler for ytan 



af elliptiska sektorer samt enligt den andra Keplerska lagen 



banans excentricitet: 



e = 0,i43. 



De observationer, bvarpa bela denna undersokning bvilar, 

 aro utforda med de elementaraste bjalpmedel, namligen van- 

 liga tuber, utan fotometrar, men med auvandandet af Arge- 

 landers beromda yStufenscbatzungsmethode>\ Trots detta bar 

 undersokningen bevisat, att ett forut okandt dubbelstjarn- 

 system existerar, hvars komponenter aro lika stora och ljusa 

 och rora sig kring hvarandra i en elliptisk bana, hvars 

 excentricitet, banlage och laget af apsidliuien aro kanda med 

 en delvis ej obetydlig grad af nogranuhet, samt hvars om- 



