182 



periheliet. De anteckningar, som ar 1886 gjordes af Dr. 

 Chandler, upptackaren at' stjarnans 1'oranderlighet, antyda, 

 att vid den tiden de jarana minima intriidde vid periheliet. 

 Pa grund hiiraf kan det med en viss sannolikhet furutses, 

 att detsamma kommer att ar 1900 intraffa med de udda. 



D:r ]>bil. I. P. Gram boll darefter fbredrag 

 Om Fermat og hans sidste Saetning. 



Taleren fremsatte nogle BemaTkninger om Fermats egne 

 Udtalelser angaaende den af ham opstillede beromte Saining 

 om Umuligbeden af at oplose Ligningen x" + y n = z i hele Tal. 



Den almindelige Form af Srctningen omtales af Fermat 

 selv kun i en af Diofantnoterne; derimod omtales de specielle 

 Tilfpolde for n=3 og n=4 ret hyppigt i hans Breve. At 

 x 4 — y 4 = z 2 , hvori Ssetningen for n =4 er inbefattet, bar Fermat 

 selv bevist er fuldstoendigt umulig, og da hans Bevis ikke kraever 

 andet end algebraiske Hjselpemidler, maa man antage, at vi her 

 have Begyndelsen til SaBtningen. Ogsaa for n = 3 har Fermat 

 sikkert haft det fuldsta^ndige Bevis ; det af Euler givne stem- 

 mer ganske med Fermats Udtalelser, og ban var i Besiddelse 

 af de taltheoretiske Forudsa?.tninger, som dette Bevis kra)ver. 

 Derimod maa det anses for meget problematisk, om Fermat 

 virkelig har haft Beviset for den almindelige Sa?tning. Rime- 

 ligere er det at antage, at hans Paastand derom beror paa 

 en Fejltagelse. Ma^rkeligt er det i bvert Fald, at Saotningen 

 slet ikke omtales i Brevene, der iovrigt indebolde det meste 

 af, bvad der findes i Diofantnoterne. Taleren ser heri en 

 Stotte for den Antagelse, at disse Noter skrive sig fra Fer- 

 mats sidste Leveaar og najrmest ere at betragte som et Slags 

 litersert Testamente. 



Professor E. Phragnien foredrog diirpa: 



Nagra satser om divisorsystem. 



samt eaud. mag. T. Bonnesen: 



Om Konstruktioner ved Passer paa Kuglefiaden. 



