191 



ar ej nederborden i medeltal lika bela aret orn. Hvarje ort 

 har sin s. k. regntid. T -Sverige ar regntiden juli och augusti, 

 da ju mesta regnet fallev. Enligt gamla stylen infoll »frun- 

 timmersveekan» i midten af denna regntid, hvarfor den ock 

 med skiil anses sasom »garna gratande». Pa norska kusten 

 iir det hosten, pa Faroarna ocb i Medelhafslanderna vintera, 

 o. s. v. Det har nu visat sig att en viss trakts regntid blir 

 starJcare viler svagarc, <tllt efter sow den vaster ddrom heldgna 

 Idimatregionens regntid varit starJcare eller svagare. Under 

 mer an 15 ar har saledes intraffat att om sommarreguet pa 

 New Foundland varit t. ex. starkt, sa blir foljande vinterregn 

 pa Faroarna ocksa, starkt, och sedan blir ocksa foljande som- 

 marregn i Tyskland starkt. Sadant vinterregnet ett visst ar 

 varit i British Columbia vid Stilla bafvets strand, sadant blir 

 foljande sommarrego i Manitoba i mellersta Canada, samt 

 hostregnet pa Azorerna. Denna ofverensstammelse var vissa 

 ar i bog grad markerad. Erinrar man sig nu, att samtidigt 

 ett motsatt forhallande tiger rum mellan det nordliga och 

 sydliga af dessa striick, sa inses, att en l'orutsagelse af en 

 kommande arstids vaderlek langs desamma icke synes otank- 

 bar. Det nu gifna uppslaget tyckes lofva, att den tid ej ar 

 allt for aflagsen, da detta kan ske. Svarare blir uaturligtvis 

 detta for de mellanliggande trakterna, t. ex. vart land, hvilka 

 vaxelvis inverkas af olika aktions-centra med motsatta vader- 

 leksforhallanden. 



Foredraget illustrei-ades med kartor och diagram mer. 



Professor A. V. BdcMund talade darefter 



Om elektriciteten sasom en art af rorelse. 



I en serie uppsatser i Ofvers. af K. Vet. Ak. forh. for aren 

 1S86, 1887, 1888 bade foredraganden bevisat, att materiella 

 punkter, som besta af karna ocb atmosferiskt holje och be- 

 fiana sig i en eter, lik en tunn gas af -oforanderlig tempe- 

 ratur, koraraa att, da de iifverfaras af enbart fortunnade eller 



