198 



foranledd af fiere beslut, som fattats vid internationella mete- 

 orologiska kongresser och kommitteer, sarskildt af den inter- 

 nationella meteorologiska komiten i Uppsala 1894. 



De tabeller ofver vattenangans spaustighet, som hittills 

 inom meteorologieu, fysiken och tekniken anvandts, grunda 

 sig nastan uteslutande pa Regnault's bekanta, pa 1840- och 

 1850-talen utforda raatningar. Dessa aro emellertid, sasom 

 nyare undersokningar visat, behaftade med flere fel, hvilka 

 vida ofverstiga de granser, som de ur berakningen framgaende 

 sannolika felen lato formoda. De aro namligen konstanta 

 fel, hvilka bero dels darpa, att Regnault sammanblandade 

 an^trvcket ofver flvtande vatten och ofver is vid samma tern- 

 peratur, hvilka tryck enligt nyare undersokningar aro olika, 

 dels darpa att bans termometrar ej agde den noggrannhet 

 vetenskapen numera fordrar. Slutligen saknas i Regnaults' 

 arbete matningar vid lagre temperatur an — 32° och vid hogre 

 an +230° C. 



For att afhjalpa dessa brister hade foredraganden utfort 

 en kritisk granskniog och berakning af allt tillgangligt obser- 

 vationsmaterial, omfattande ett temperaturintervall fran — 50° 

 till + 36o° (vattnets kritiska temperatur). Ur detta material 

 beraknades for vattenangan tvanne formelsystem, gallande for 

 hela detta temperaturintervall, hvilka bada inom observations- 

 felens granser nojaktigt aterge vattenangans maximi-spanstig- 

 het sasom funktion af temperaturen. Det ena ar foljande af 

 foredraganden uppstalda empiriska formelsystem 



log jp= log 760 -M log ^iqq+ 



+ B (li x t — li a?ioo)— c ( Li ^t — li £ 10 o)> 

 hvarest p betyder angtrycket i mm. kvicksilfverhojd, / tem- 

 peraturen i Celsius-grader, a fryspunktens absoluta temperatur, 

 vidare 



Xt = e - *(«+*> ^ t = e -kia+t^ 



H x t = I 7- - (integral-logaritm), 



J lOgXi 



