208 



Welsbach framstallde praseodidym pa det satt, att hau 



gick ut fran en blaudning af lantan- och didymnitrat, soni 



forsattes raed den beraknade mangden NH 4 K0 3 for bildning 



in 

 af saltet (R == La, Di) R3JN0 3 + 2NH 4 N0 3 +4H 2 0, sora 



underkastades en upprepad orakristallisation. Harvid foljer 

 praseodidym det svarlosligare lantansaltet, och kan genoni 

 fortsatt fraktionering skiljas darifran. Mangden praseodidym 

 i den gamla didym gar sannolikt ej upp till mer an nagra 

 fa procent. 



Atskilliga forfattare, som arbetat med praseodidym, ha 

 ausett densamma utgora en blaudning af flere jordarter. Sa 

 ansag sig lietlendorff ha uppdelat detsamma, emedan ban 

 erhallit en praseodidymlosning, som saknade vissa absorptions- 

 band. Orsaken hartill ar utau tvifvel, att Bettendorffs ma- 

 terial varit hogeligen fororenadt af lantan, hvilket astad- 

 kommer, att de svagare absorbtionsbanden slackas ut. 



Utgangsmaterialet for min undersokning ofver praseodi- 

 dym utgjordes af 100 kg monazit. Monaziten, som hufvud- 

 sakligeu utgores af fosfat af sallsynta jordarter, uppslots med 

 konc. H9SO4, hvarefter jordarterna ur deu sura losniugeu 

 utfaldes med oxalsyra och oxalaten lostes i HN0 3 - Sedan 

 nitratlosningen geuom afdrifning blifvit befriad Iran cer och 

 tor, tillsattes NH 4 N0 3 och forfors enligt Welsbachs metod 

 for framstallning af praseodidym. Pet slutliga renandet af 

 praseodidym bestod i oxidblauduiugens kokning med en los- 

 uing af 1NH 4 N0 3 , hvarvid praseodidym, som ger en superoxid, 

 kan skiljas fran lantan, och slutligen i oxalatets omkristalli- 

 sering ur salpetersyra. 



De af foregaende forfattare uttalade tviflen ofver praseo- 

 didyms enhetlighet hafva ej kunnat bekriiftas af mig. I de 

 langvariga fraktioneringar, som jag foretagit, bar praseo- 

 didym stiidse forhallit sig som ett enkelt amne. Harfor 

 talar framfor allt sammansattningen pa dess superoxid, som 

 enligt hvad langre fram skall visas arPrOo, och vidare, att 

 samhorigheten mellan praseodidymbanden i en serie af Cleve 



