267 



4-sidiga, tamligen jamnt afsnialnande mot den med en ut- 

 dragen udd fbrsedda spetsen, a nedsidan med tva rafflor, men 

 antingen alls inga eller hijgst otydliga sadana a uppsidan. 



Kottens storsta brcdd narmare hasen, hvarifran hau 

 afsraalnar jamnt kagelformigt mot spetsen. 



Kottefjallen omvandt dggformadt rutformiga med of fast 

 mycket sued sMfva och bfra Jcanterna ojamna samt dea per- 

 gamentartade spetsen smdsdgad eller naggad. Fjallens langd 

 forhaller sii* till bredden i forsta kretsen vid basen sasom 

 1,5 till l,y, i 8:e och 9:e kvansarna, dar kotten ar bredast, 

 sasom 1,9 till 1,5. Vid frokastningen aro fjalleu utspiirrade 

 till 4 A> a ; '/o fran centralaxeln. 



Frovingen nagot sned, omvdndt dggrund. 



Fro plattadt dggrundt, nagot snedt. 



Med anledning af detta meddelande uppstod en kortare 

 diskussion. Friherre (r. von Paylcull, Vallox-Saby, ansag, 

 att viminalis-formen fortjanade att anses sasom egen art. Hiir- 

 emot reserverade sig filosofie magister H. Lindherg pa grund 

 af utforda froodlingsforsok. Mot formens rang af egen art 

 uttalade sig ocksa professor V. B. Wittrock. 



Slutligen redogjorde talaren for 



En ny Nymphaea. 



I juli manad 1893 patraffade jag i Tohmajarvi kyrko- 

 sjos ofre del en liten ytterst vacker Nymphsea vaxande bland 

 den vanliga Nymphcea candea, och af hvilken art jag under 

 namnet Nymphcea callista insande exemplar till Societas pro 

 Flora et Fauna Fennica jamte teckning af henne, sadan hon 

 ter sig i lefvande tillstandet. Prof. Th. Salan, till hvilken 

 det pressade exemplaret lamnats, for att af honom till sam- 

 lingarna ofverbringas, ansag dock, att det endast var en ovan- 

 ligt liten Nymphcea candida-minor. Men da d:r Mela 1896 

 funnit samma art och under namnet Nymphcea fennica be- 

 skrifvit arten i societetens acta 1807, ma det medgifvas 



