391 



betragtes soni et stort Fremskridt, og Folgen deraf vil ganske 

 sikkert blive den, at Hjemmeslagteriet for en stor Del bliver 

 afskaffet, og at man efterbaanden vsenner sig til at lade slagte 

 paa Slagtebusene. 



Professor A. Palmberg: 



Jag skulle for min del vilja instamma med bvad en 

 foregaende talare yttrade darom, att det generelt taget ar 

 vadligt att infora en rikskontroll. Forballandena aro ju i 

 ofrigt olika i olika lander. I ett exportland, som Danmark, 

 kan en dylik rikskontroll val vara pa sin plats, under det 

 att den i andra lander icke alls ar lamplig. Bland de euro- 

 peiska lander, bvilkas forballanden jag kanner till i detta 

 afseende, bar Osterrike generelt kottbesiktningstvang, ocb dar 

 bar det stott pa stora svarigbeter att finna lampliga kott- 

 besiktningsmyndigbeter. Den lag, som dar ar gallande, kan 

 belt enkelt icke efterfoljas, ocb sadana lagar aro icke bra. 

 Hufvudsaken i detta fall ar, att man far en allman bestam- 

 melse dels i allmanna strafflagen ocb dels i balsoforfattnin- 

 garne, gaende i den riktning som t. ex. bos oss i Finland, 

 att kott ocb andra naringsmedel, som kunna vara skadliga 

 for den enskilde, vid straffpafoljd aro forbjudna att forsalja. 

 I strafflag ocb halsovardsstadga kan man val afven bafva 

 nagra mera detaljerade bestammelser, sasom angaende trikiner 

 etc. Sjalfva kontrollen cliiremot maste val vara en kommu- 

 nal angelagenbet just pa grund daraf att forballandena aro 

 sa helt olika i stora stader mot i mindre kommuner, dar 

 man icke blott kanner till saljaren utan afven det slaktade 

 kreaturet. 



En annan sak, som barvidlag ar vard att taga i betrak- 

 tande, ar folkseden. I Tyskland t. ex., dar man ater mycket 

 ratt kott, sarskildt skinka, ar en strangare kottkontroll mera 

 af noden an t. ex. i Finland, dar man i allmanbet icke for- 

 tar okokt eller ostekt flask. Nagot fall af trikinforgiftning 

 bar beller icke konstaterats i Finland. 



