58 



Och likval bar den kolossala spiickhuggaren kunnat 

 lopa fatt honom, ehuru, som man latt kan finna, ban 

 under denna kapplopning pa" Iif och dbd, an Strang t sina 

 ytlersta krafter alt komma undan. Ja , man ser till 

 och med tvdli^t af del satt, hvarpa skalarna blifvit 

 gripna, att spackhuggaren varit dem vida ufverliigsen 

 i snabbhet; ty han bar aldrig gripit den flyende Skii- 

 len bakifran, utan fran sidan; skalen har nemligen for 

 att undkomma sokt gora krnmbugter och derunder har 

 spackhuggaren gripit honom; alia skalarna voro huggna 

 pa samma satt tvars ofver fran nacken till nedre de- 

 len af brostkor^en. Men annu ett, mahanda an storre 

 bevis pa spiickhuggarens snabbhet. I magen funnos 

 afven en hel hop ben af stora laxar. Jag har jem- 

 fort dessa ben, med samma sla^s ben hos laxskeletter 

 pa Lunds Museum, af exemplar som blifvit vagda in- 

 nan de skeletterades, och jag har funnit att atskilliga 

 af dessa ben tillhort laxar af omkring H LU. vigt. 

 Som man vet tillhora laxarna de fiskar som hafva den 

 mest proportionerade kroppsform, den starkaste stjert- 

 fena och foljaktligen det snabbaste lopp — och anda 

 har spackhuggaien kunnat sprmga fast och uppsluka 

 dem. — Om hafsvattnet vore klart som krvstall eller 

 vara ogon blifvit sa konstruerade att vi kunde se ge- 

 nom vattnet som vi se genom luften, sa skulle manga 

 forunderliga upptraden mota vara forvanade blickar. 

 Vi skulle se ett standigt krig utan stillestand; vi skulle 

 se snabbhet i rorelser uh vattnet, om hvilka mahanda 

 endast pilen eller muskotkulan i luften kunna gifva oss 

 nagot begrepp — och till hvilka vi nu kunna sluta 

 oss, endast genom deras verkmngar. Jag anser mig 

 bora upplysa denna uppgift genom ett exempel. Som 

 bekant ar liar svardfisken den oforklarlie;a vanan att 

 stundom lopa pa och ranna sitt svard i skrafvet af de 

 farlvg, han tratFar i oceanen. I gamla fartvg, som 



