J 7 1 



den vara S. Exilts Pollich. pel) skickade den under 

 delta namn till Decandolie, som afven upptagit den i 

 sitt system. 



Huruvida den kan fortjena namn af varielet af 

 S. Controversa eller blott en degeneration deraf, vill jag 

 ej afgora, ehuru jag numera snarare trbr det sednare, 

 sasom vore den uppkoromen af ett ovanligt vextstulle. 



2. S. Tridactylites bar i afseende pa svnonymien 

 ingen svarighet. Endast bor det. anmiirkas, att In ad 

 som blifvit kalladt S. tridactylites /3) bor, sasom va- 

 rande sjelfva S. Controversa, skiljas derifran. 



Den urskiljer sig genom sin panikulerade stjelk. 



Sedan Saxifraga adscendens Wulfen. oeh Allioni 



blifvit skild fran 8. Controversa, maste den uppsokas 

 bland de Italienska oeh Pyreneiska arterna. Den ar 

 sannolikt Sax. Ponce Sternb., hvilken har en caulis 

 adscendens. Vi erhalla dengenom den tredje arlen, 



3. Sax. Ponce Sternb., Saxifraga adscendens Linn, 

 hvilken skiljer sig dels genom en caulis adscendens, 

 dels genom stoloner. 



Oeh harmed aro Linnes 3:ne arter af derma 

 gr-upp beslamda. Jag skall nu aterfora dem till Lin- 

 nes namn, samt efter min tanka vederborhga s\ no- 

 li v me r. 



1. Saxifraga Tridactylites Linn. fl. Sv. (excl. var. 

 /3), et omnium auctorum. 



2. Saxifraga Petrcea Linn. Sp. pi.; Gunner. Norv. 

 Fl. Dan. t. 680; Vahl m act. Hafn. °2. I, p. 10; Wa hi en- 

 berg fl. Lapp.; Hartman Skand. fl. sisla editumen. 



Saxifraga Tridactylites /3) Linn. fl. Sv.;Wa hi en- 

 berg Fl. Svec. ; Hartm. Scand. fl. 2:qra upl. 



Saxifraga controversa Sternb. Sturm, fl. 33. 



Saxifraga adscendens Koch (excl. syn.). Fries 

 herb, normale. In rupestribus Germanise et Scandinavian, 



