432 



I karlek till det sanna liar 

 Som broder motas vi: 

 I den — hvad oden lifvet bar — 

 Vi ock forenta bli. 



SlLFVERSTOLPE. 



For Nordens qvinnor. 



Bland naturens alia under 

 Sk6nast,.storst, det helas krona, 

 Qvinnan i forklaring star. 

 Oknar blifva Edens lunder 

 Der hon ses bland Gratier throna, 

 Bloramor dofta i dess spar. 



Herrligt ar att sta i glansen 

 Af en ara, som berusar, 

 Vida spord fran land till land. 

 Skonare and^ ar kransen, 

 Som oss skankes, oss fortjnsar, 

 Yirad af den huldas hand. 



Nar ur underjordens dalar 

 Hoja sig de onda aren, 

 Smyga qvalen i vart brost; 

 Hvem ar da, som oss hugsvalar, 

 Hvem ar da, som laker saren, 

 Bringar lugn ocb hopp och trost? 



Det ar hon, den englalika, 

 Hon, hvars vana, varma hjerta 



Utaf 



