i>2 



1) Betraffande det forutnamda vid W3nga funna 

 hvalskeletet , hvaraf jag sett fragmcnter i Upsala, sa 

 ha vi iifven i Lund na^ra af samma hvalart, funna 

 dels nara Ystad, dels inne midt i Skane. Af alia fos- 

 sila hvalben aro dessa de allmannaste. Ett skulder- 

 blad oofa ett refben fore visas. — Denna art synes mig 

 sta narmast Gronlands-hvalen Balaena Mysticetus Lin.), 

 bvilken nu mera icke finnes i vara haf. 



2) Fragmenter af ett fossilt skelet, funnet nlira 

 Heljarp, A mil fran Landskrona, jemfordt med samma 

 ben af en Keporkak (Balaenoptera longimana) fran Gron- 

 land. Denna art (raffias annu i vara haf, och det ar 

 af denna som ett exemplar fanns vid Reval. Men olik- 

 heter miirkas mellan det fossila och friska. 



3) Ett fossilt hvalben, meddelat af Hr Grefven 

 m. m. v. Essen i Helsingborg och funnet vid grlifning 

 till en byggnad kring 30 fot ofver hafsytan: det be- 

 finnes vara ett slralben (radius) af en spackhuggare. 



Det forsta resultatet, som kan dragas af dessa 

 lakttagelser, ar att alia hittills hos oss funna fossila 

 hval-arter aro sadana som iinnu lefva i de nordiska 

 hafven ; men den art som i forntiden bar svnes ha va- 

 rit talnkast, och hvaraf de fiesta fragmenter och pa 

 de fiesta stallen finnas, har nu dra°it si°; hin^re mot 

 norden och forekommer vid Gronland och Spitsbergen. 

 Dessutom forete alia hittills af mis; undersokta fossila 

 hvalben en ovantad eeenhet. Det iir nemli£>en ett er- 

 farenhetsron, hvartill jag trott mig ha kommit och som 

 jag menar numera vara allmant antaget, att de fossila 

 Jandtdjuren, bland daggdjur, foglar och amfibier, varit 

 storre och krafdgare an de nu lefvande af samma ar- 

 ter och det i samma man som deras qvarlefvor ligga 

 i aldre jordlager. Det forefaller mig som ett motsatt 



