882 



dar sig pa 1 en sSdan asigt om sjukdomens natur. Han 

 hade begagnat Chinasalt dels sasom prophylaktiskt, 

 dels sasom kurativt medel, kalla omslag kring under- 

 lifvet, ombytta hvar 4:de tirnma o. s. v. ocb hade 

 ban allt ska! att vara nojd med denna behandlings- 

 method. — Om det arseniksyrade Qvininet visat sig 

 verksamt, trodde Hr R., att detla berott pa qvininet 

 och icke pa arseniksvran , hvilket sistnamnde medica- 

 ment ban utan framgang forsokt i puerperalfeber. I 

 afseende pa Hr Ballin's anmarkmng, att Hr Fa ye 

 sammanblandat allt for manga medel, erinrade han alt 

 man vid dvbka epidemier lorsoker an ett, an ett an- 

 nat, samt trodde, i afseende pa hvad som bar nu blif- 

 vit anfordt mot Hr Faye's allt for vidstriickta gene- 

 raliseriog af sjukdomsbegreppet, det man hittills fas tat 

 for mycken vigt pa de sarskilda formerna af ifragava- 

 rande feber, hvilka dock ej sardeles influera p3 be- 

 bandlingen. — Under den sista puerperalfeber-epide- 

 mien pa harvarande allmanna Barnbordshus, hade han 

 nastan i alia fall anmarkt en sa 1 total paralysie af 

 tarmkanalen, att icke en gang de starkaste drastica 

 formatt framkalla nagon tarmevacuation. Vid obduc- 

 tionen af sadana patienter hade konstant funnits ett 

 oedem i tarmens cellulosa submucosa, — en patho- 

 logisk foreteelse, som han trodde ej forut hafva bhfvit 

 observerad. 



Hr Carlson hade icke nagon storre erfarenhet 

 om puerperalfebern — da den endast stodde sig pa 

 nagra fall fran enskild praktik. Af de kalla omslagen 

 hade han nastan i denna sjukdom alltid sett fordelak- 

 ti»a, stundom t. o. m. forvanande verkmngar. 



Dr M on ten trodde att dessa omslag borde om- 

 bytas oftare an hvar fjerde timma. 



Prof. Fave anforde, att det ingalnnda hade va- 

 rit bans mening, att den af honom uppgifna methoden 



