61 



gang. Att rakna tie artusenden som sedan dess for- 

 svunnit. ar nu omojligt, men att de icke varit fa, tyc- 

 kas vi skaligen kunna antaga. Det maste derfore vara 

 af ett stort vetenskapligt interesse att undersdka huru- 

 dana den organiska skapelsens alster da sago ut: om 

 de voro alldeles lika de nu lefvande, eller om de da 

 utgjordes af andra arter an nu, eller om de varit samma 

 arter, men under tidernas langd undergatt nagon mark- 

 bar forandring. For att afgora dessa fragor, maste 

 man jemfdra skeleterna af nu lefvande hvalar med de 

 fossila hvalben som fran forntiden ligga forvarade i 

 jorden. Men denna jemforelse har man forr icke kun- 

 nat ens forsoka, af det skal att man icke haft nagra 

 friska hvalskeleter att jemfora med. Forst nu aro vi 

 i tillfiille att borja ett forsok med att anstalla en sadan 

 jemforelse. 



Genom de bidrag Rikets Stander lemnat at laro- 

 verken och genom det hiign och skydd, hvarmed Hans 

 Maj:t Konungen och Hans Kongl. Hoghet Kronprinsen 

 befriimja afven naturvetenskapernas framskridande ut- 

 veckling, har jag blifvit satt i tillfalle att for Lunds 

 zoologiska Museum forskaffa skeleter af en stor del 

 nordiska hvalar, och jag har saledes kunnat forsoka 

 att bestamma atskilliga af de fossila hvalben, som blif- 

 vit funna i Svensk jord. Af dessa senare har ocksa 

 Lunds Museum ett icke ringa antal, ditsamlade dels 

 under mina foretradares Kilian Stobasi och Anders Jo- 

 han Retzii tid , och dels ditkomna sedan. 



Jag skall icke tillata mig att uppehalla denna for- 

 samling med en detaljerad jemforelse mellan hvarje af 

 dessa fossila och friska ben. Jag skall blott i storsta 

 kortbet forevisa nagra teckningar af dem och namna 

 de resultater till hvilka dessa jemforelser hittills hafva 

 ledt mig. 



