77 



io+<7=Constant, altsaa w+q = W , idet W= W for </=o, (3) 

 hvilken Ligning viser, at Ma3ngden af udfort mechanisk 

 Arbeide er lig den tabte Varmemaengde, og omvendt, 

 at Maengden af udviklet Varme er ligestor med den 

 tabte Arbeidsmaengde. 



Nu er det bekjendt, at Regnault har viist at Var- 

 memaengden i /ul Pund Damp i Maximum af Taethed 

 under Temperaturen kan fremstilles: 



w=zp(A + B.4) (4) 



(A og B ere Constanter, der udtrykke Varme-EenhederN 

 A =006,5 Og 5=0,305.) J 



og det er ved Hjaelp af disse 4 LJgnJnger, at jeg har 

 udledet de Resultater, som jeg nu naermere skal have 

 den JEre at omtale. 



Anmcerkning. Med en stor Grad af Tilnaermelse troer jeg at man 

 tor saetle 1 Varme Eenhed = 1204 Arbeidseenheder o.- den 

 Varme som kan opvarme 1 <tb Vand 1°C. kan Iofte 1 & 

 1204' og omvendt. Er altsaa en Arbeidsmaengde given og 

 vi ville reducere den til Varme-Eenheder, saa divideres med 

 1204 og omvendt. 



Ville vi altsaa udtrykke Varmemaengden w, For- 

 mel (4), i mechanisk Arbeidsmaengde, saa skeer det 

 ved at multiplicere Udtrykket for iv med 1204, hvor- 

 ved erholdes: 



™ = ,u (730226 &'+ 367,2 &'e) 



Taenke vi os nu at de ^ t& Damp indeholdtes i 

 en Dampcylinder oprindelig ved Tempereturen $ , og 

 at denne Dampmaengde ved sin Spaendkraft driver 

 Stempelet frem og altsaa selv gaaer over i et storre 

 Volumen, hvorved Temperaturen synker fra e til e, 

 saa vil Fluidet derved have tabt en Varmemaengde 



(10 Q _ w) = 367,2 ^'. ,u (9 — 9), 



men ifolge (3) er: 



(] = iv — tv (5) 



