m 



delighedsforholdene iblandt Fangerne ere nok saa gun- 

 stige som for de Samfundsclasser udenfor Faengslerne, 

 hvorfra de fleste Forbrydere udgaae, og mange Indi- 

 vider, hvis Helbredstilstand paa Grund af usle Kaar 

 var daarlig, ere i Faengslerne blevne raskere. Vil man 

 til Exempel sammenligne Morlaliteten i desse Faengsler 

 med den i Englands Armee i Fredstid, — altsaa med 

 en Classe Individer under en bestemt Disciplin og til- 

 deels bestemt ^Fodesaet, — falder Sammenligningen ud 

 til Gunst for Fangerne. 



Den psychiske Indvirkning er dog i hoiere Grad 

 end den physiske fremhsevet som fordaervelig, idet 

 man har betragtet disse Fsengselssystemer og fortrins- 

 viis det separate som en hyppig Aarsag til Sindssyg- 

 domme. — Veies imidlertid ogsaa denne Paastand paa 

 Erfaringens Vaegtskaal, vil man finde, at en apriorisk 

 Bedommelse har gjort sig skyldig i store Overdrivel- 

 ser. Vist og sandt er det, og en nodvendig Folge af 

 Forbryderens Isolering, at Indtrykket paa Sindet bliver 

 staerkt og ofte er at ligne med en Opvaagnen af en 

 Drom, efterhaanden som Bevidstheden om en ond For- 

 tid og sorgelig Fremtid udvikler sig klart i Bevidst- 

 heden, — og det kan vel heller ikke negtes, at den- 

 ne Sindsstemning, der stadig underholdes ved Eensom- 

 heden , begrunder en Disposition til Sindsforvildelser; 

 men vi skulle herhos erindre, at Strafifen og Disposi- 

 tionen til moralsk Bedring ogsaa ligger i Fremkal del- 

 sen af denne Stemning, og begge Dele ere jo de nyere 

 StrafFaengslers Hensigt. — Den engelske Committee an- 

 forer ogsaa som en Kjendsgjerning, at en Maengde 

 Fanger igjen gjores aabne for Indgydelsen af Selvtillid 

 og Tro paa en bedre Fremtid. At det separate Sy- 

 stem er mere skikket til at vaekke denne Stemning, 

 end det congregate og saaledes er mere udsat for De- 

 viationer, er let begribeligt; men under en omhygge- 



