81 



efterhaanden fordraabes, saa vil der udfordres en min- 

 dre Arbeidsmaengde til at sammentrykke den tilbage- 

 blivende formindskede Dampmasse, end den, som blev 

 udviklet under Expansionen, og hvis saadant var Til- 

 fselde, saa behovedes heller ingen Condensator eller 

 Luftpompe. Jeg anforer dette her fordi jeg antager 

 Tanken ialtfald ikke mere forkeert, end at Andre vilde 

 kunne komme til at gjore samme Slutning, og jeg maa 

 tilfoie, at jeg holdt mig fuldkommen forvisset om Rig- 

 tigheden indtil jeg ved de Beregninger, som jeg nu 

 strax skal omtale, beviste mig selv, at jeg havde slu- 

 tet feil. Sagen er nemlig den, at naar vi sammen- 

 trykke den tilbagevaerende Deel af Dampmassen, saa 

 udvikles derved noiagtig saamegen Varme, at del i 

 hvert Punkt under Udvidelsen fordraabede Vand igjen 

 fordamper under Sammentrykningen. 



Det er dernsest ikke vanskeligt at vise, at Form- 

 len (3) ogsaa kun tilnaermelses er rigtig selv for de 

 permanente Luftarter eller med andre Ord at Func- 

 tionen *Zmf(Xdx + Ydy + Zdz) ogsaa for Luftarterne er 

 en variabel Storrelse. Det er nemlig en bekjendt og 

 i sig selv indlysende Ting at den Arbeidsmaengde, 

 som udvikles af et Fluidum under Spsendingen p der- 

 ved at Volumen v gaaer over til (v + dv) kan ud- 

 trykkes ved: 



dq=p . dv 

 men laegges hertil 

 Ligningen (1) nemlig dtv=v . dp og integreres, saa er- 



holdes: q+iv=pv+ Const. 



Men til q = o svarer w=w Q , p=p , v — v 



hvoraf folger q = {w Q +pv — p v ) -f- w (6) 



og denne Ligning er almindelig gjeldende for alle 



Fluider. 



6 



