43 



Omendskjont de ethnographiske Undersogelser kun 

 ere af en meget ny Oprindelse hos os, er der dog 

 allerede vundet flere vigtige Hovedresultater for Kjend- 

 skaben om Nordens aeldste Bebyggelse. 



Man har saaledes opdaget af Oldsager og Grav- 

 hoie, hvad de nylig fundne Rester fra Urindvaanernes 

 Maaltider paa det Maerkvaerdigste bekreefte, at der i 

 den aeldste Tid i vort Norden levede et Folk, som 

 aldeles ikke kjendte til Brugen af Metaller, som for- 

 faerdigede Redskaber og Vaaben af Steen og Been, 

 og som fornemmelig levede ved Sokysterne, hvor det 

 ernaerede sig deels ved Osters, Muslinger og Fisk, 

 deels ved Fuglevildt og Kjodet af Oxer, Hjorte, Yild- 

 sviin og forskjellige and re Dyr. 



Fremdeles vide vi, at der inden Jernet kom i Brug, 

 endnu var et langt Tidsrum, maaskee af mange Aar- 

 hundreder, i bvilket man, isaer i den sydligere Deel 

 af Norden, udelukkende benyttede Bronce (en Blanding 

 af Kobber og Tin) til Redskaber, Yaaben og tildeels 

 Smykker. medens man dog tillige havde erhvervet sig 

 noget Guld. Af disse Broncesager, som, ifolge utvivl- 

 somme Kjendsgjerninger , for en stor Deel ere forfaer- 

 digede her i Norden selv, udmaerke mange sig ved en 

 Skjonhed og simpel Smagfuldbed i Form og Forarbeid- 

 ning, som rober en overordentlig tidlig, ikke nnge 

 Grad af Cultur. Alle Omstaendigheder tyde ogsaa 

 aabenbart hen paa, at Nordens Indbyggere i Bronce- 

 alderen vare en heelt anden og mere udviklet Stam- 

 me, end Folket i Steenalderen. Man seer endelig, at 

 de aeldste Indbyggere i Steenalderen fornemmelig kun 

 levede ved Kysterne i det sydlige Skandinavien, me- 

 dens det Indre af Landene var opfyldt med store Skove 

 og Moradser, hvorfor ogsaa Jagt og Fiskeri var Fol- 

 kets Hovedsyssel. I Broncealderen derimod havde de 

 nye Indvandrere faaet Magt til ved Metallets Hjelp at 



