429 



1 ledungtag med lyftadt svard, 

 Sa gar Han an i tankens verld 

 Framat i ljusets spar. 



Hell adle Drott, hvars kungastol 

 Star fast sora stjernan vid var pol, 

 Som fjellen kring var strand! 

 Uti Din milda spiras skygd 

 Skall gammal tro och gammal dygd 

 An lange bo i nordanbygd, 

 I fria manners land. 



SlLPVERSTOLPE. 



For Hans Maj:t Koiiuiigcn af Danmark. 



Hur vanlig Fredens engel stracker 

 Sin vinge ofver Fredriks land! 

 Ej mera krigstrorapeten vacker 

 Ur natten, lyst af hyddors brand. 

 Den fria vimpeln ater flaggar 

 Kring bolja bla, fran strand till strand, 

 Och skordens gull i hosten vaggar, 

 Der blodet drankte varens land. 



Ar det en drom, att der sa nara 

 Forderfvet stod med bruten dam? 

 Nej, Danmarks storhet, Danmarks ara 

 Som sanning star ur drommen fram. 

 Sa flackfri som var vinters drifva 

 Ar fadrens skold och skall den bli, 

 Och pa dess rand skall Nornan skrifva: 

 "Hvad som ar Danskt, skall Danskt forbli. 



