353 



et storre og storre Antal af Vaccinerede ere i en Al- 

 der af mellem 10 og 20 Aar, inden hvilken der 

 ifolge Forordningen dog skulle vaere praesteret Vacci- 

 nations-Attest til Skolen , og i al Fald ved Confirma- 

 tionen. Saaledes vaccineredes i Institutet i 10 — 20 Aars 

 Alderen i Aaret 1844 8 Personer, 1845 18, 1846 

 42, 1817 44, 1848 49, 1849 54 og 1850 96. 



Ikke engang ved Giftermaal praesteres altid de 

 befalede Vaccinationsattester; — jeg har oftere vacci- 

 neret gifte Folk, der aldrig for vare blevne vaccine* 

 rede. Praesterne have da forsomt deres Pligt. 



Naar ikke Koppeepidemier ere forhanden forsom- 

 mes den ikke tvungne Revaccination aldeles, hvorimod 

 under en indtraedende Epidemic Tilstromningen afFolk 

 af alle Staender er saa stor, at Institutets rummelige 

 Sale ofte ikke kunne optage dem, ja at Trapperne 

 spaerres, saa at flere Politiebetjente har maattet re- 

 qvireres for at holde Orden. Som Exempel paa den 

 Sorgloshed, hvormed man ellers negligerer Revaccina- 

 tionen, vil jee anfore at i Aaret 1846 var antallet af 

 civile Revaccinerede kun 178 Personer, hvoraf de 

 164 vare tilsagte at mode, storstedelen Confirmander 

 fra de offentlige Friskoler og Matroser fra Gronlands- 

 farerne. Ikkun 14 modte altsaa frivillig, og selv disse 

 vare nodsagede d^rtil for at praestere Vaccinations- 

 attester, som de manglede. 



Hvor tydeligt sees ikke heraf at Placaten af 1:ste 

 Mai 1835 ikke har den tilsigtede Virkning, men at 

 en bestemt Lov maa paabyde Revaccination, om det 

 for Staten saa vigtige Maal skal naaes. 



Ved det scandinaviske Naturforskermode i Kjo- 

 benhavn 1840, holdt Prof. He i berg fra Christiania 

 et Foredrag »om Hensigtsmcessigheden af at paabyde 

 Revaccination.)) Dette Foredrag indlededes ved Op- 



23 



