389 



hvormed Armeen efterhaanden var bleven forsynet i 

 Reglen fandt rigelig Leilighed lil ved privat Praxis at 

 supplere hvad der manglede dem i Embedsindtaegter. 

 Derimod blev dette Misforhold i hoi Grad folt, da den 

 i Aaret 1848 udbrudte Krig udfordrede Laegernes 

 Naervaarelse i Felten. For at bode paa det Tab, som 

 herved opstod, fandt Krigsministeriet allerede i det 

 forste Krigsaar det nodvendigt, at forhoie Laegernes 

 Felttillaeg saaledes, at dette lagt til Gagen. kom til at 

 udgjore omtrent det samme Belob, som de Officerers 

 Gage og Felttillaeg , med hvem de kunne classificeres. 

 (Resol. af 26 August 1848). Uagtet dette Palliativ vi- 

 ser, at Regjaeringen ei alene bar erkjendt, men ogsaa 

 har vaeret villig til at afhjelpe hiint Misforhold, maatte 

 dette igjen indlraede, efterat Laegerne vare retourne- 

 rede til deres Garnisoner og atter ligesom OfTicererne 

 redueeredes til deres Fredsgage, — da en stor Deel 

 af deres tidligere private Praxis var tabt under deres 

 Fravaerelse fra Hjemmet. For at give Lagerne nogen 

 Erstatning for dette Tab, bleve de af dem, som be- 

 fandt sig i dette Tilfaelde, i Vinleren 1 849 — 50 til- 

 lagte halvt Cantonnements Tillaeg, og uagtet en lignende 

 Begunstigelse endnu ikke er tilstaaet Laegerne efler 

 Krigens Ophor, har jeg Grund til at vente, at dette 

 vil skee, ligesom at der ved den forestaaende nye Or- 

 ganisation vil, baade af Regjaeringen og af Rigsdagen, 

 blive taget tilborligt Hensyn til den nu almindelig er- 

 kjendte precaire Stilling, hvori de mililaire Laager be- 

 tinde sig ved Udbrud af en Krig. 



Det ved Armee-Organisationen af 1842 naerve- 

 rede Antal Laeeer var vistnok mere end tilstraekke- 

 ligt, og hvor flere Batailloner vare samlede i een Gar- 

 nison, saasom navnligen i Kjobenhavns Garmson, en- 

 dog overflodigt, i Fredslid, og naar dette Antal ved 

 Udbrud af en Krig, skulde efler Planen foroges nae- 



