433 



Utaf kiirlek allt iormar. 

 Det ar hon, den hugnadsrika, 

 Stor i frojd, mer stor i smiirta 

 Skon i loje, skon i tar. 



Hell den himmel, som till jorden 

 Sande qvinnan att forjaga 

 Sorg och morker ur var verld. 

 Lefve qv in no ma i norden! 

 Matte de med hnldhet taga 

 Vara hjertans hyllningsgard. 



Grafstrom. 



Farviil till vara Daiiska och Norska vanner. 



lle'n nalkas han slutet, den jublande fest, 

 Som leddes af forskande anden. 

 Re'n vander sin vag raangen karvorden gast 

 Mot aflagsna fadernestranden. 

 Snart minnet, det rika, allena star qvar 

 Och sjunger sitt qvii.de ora framfarna dar, 

 Och genljud dertill ger natnren. 



Vi saralades glade kring altarets hard, 

 Der elden, den heliga, gloder. 

 Det byte vi vnnnit i vetandets verld 

 Vi utbytte redligt som broder. 

 Den grundande tanke, det anande hopp 

 Som ljungelden snabbt genom lcderna lopp 

 Och tande nytt Ijns uti natten. 



$8 



