41 



nye Verden, hvor 7 som t. e. i Nordamerika og Mel- 

 lemamerika, talrige Ruiner af blomstrende Staeder, og 

 mangeartede imponerende Mindesma3rker baere Vidne 

 cm en tidlig, maerkvaerdig Cultur, cla er Historien her 

 ikke aeldre, end Europoeernes Erobringer for neppe 

 fire hundrede Aar siden. Hvilke overordentlig store 

 ubeskrevne og ukjendte Tidsrum ligge saalecles ikke 

 ber mellem Jordens forste Bebyggelse og Menneske- 

 slaegtens skrevne Historie? 



Ikke destomindre bar det varet laenge, for Histo- 

 rikerne, som dog matte indromme de skrevne Efterret- 

 ningers Ufuldkommenhed , have villet gaae ind paa , at 

 der gaves Yeie, ad hvilke man i Tidens Lob ved om- 

 hyggelige Undersogelser kunde opklare endeel af det 

 tykke Morke, der' hviler over det umaadelig store for- 

 historiske Tidsrum af Menneskeslaegtens Liv. Man 

 havde laenge forfulgt de forskjellige Jordlag, hvorfra 

 Geologerne sluttede til Jordens indre Udvikling og 

 Forandringer , men man taenkte endnu ikke paa, at 

 forfblge de forskjellige Lag af Folkestammer, som fra 

 den aeldste Tid af havde befolket og dyrket denne 

 Jord. Man havde store Samlinger af Mineralier og 

 Forsteninger, medens man endnu for storste Delen 

 med Ligegyldighed betragtede alle de mangfoldige Spor 

 af Menneskenes Tilvaerelse og Virksomhed, nemlig Old- 

 sager, Gravkamre med deri indeholdte Cranier &c. , 

 som ligeledes allevegne kom frem af Jordens Skjod. 

 Man havde studeret og systematiseret, saa at sige, alle 

 Jordens Dyrearter, inden man kom til den ypperste 

 Skabning paa Jorden — til Mennesket. 



Men heldigviis er det nu blevet anderledes. Baa- 

 de Nalur- og Oldforskere ere omsider naaede til, ikke 

 alene at samle Oldsager fra alle Verdens Egne, men 

 ogsaa til at grundlaegge en videnskabelig Ethnographie 

 eller Beskrivelse over Menneskeracerne , i hvilket Oie- 



