56 



till den afclelning, som har kakarne vapnade med langa 

 tandrader. Han var dod da han fanns, men som han 

 var annu fullkomligt val bibehallen, bade han, efter all 

 sannolikhet, kort forut dodt pa blindskaret, dit han 

 forlupit sig under jagten efter en skid eller storre lax. 

 En af Carolinska Universitetets elever, Magister Philip 

 Aberg, som vistades i Ronneby, underrattade oss ge- 

 nast om fyndet. Och emedan af denna hvalart, som 

 befanns vara den sa kallade spackhuggaren, icke fanns 

 annat pa Universitetets zoologiska Museum, an ett par 

 ofullstandiga cranier, sa afsandes genast Konservatorn 

 till stallet for att at Museum forskafta benen till ske- 

 let och, om mojligt, huden till uppstoppning. Emel- 

 lertid hade en mangd menniskor fran kringliggande 

 trakter samlats till stallet for att so det ovanliga dju- 

 ret, och atskilliga spekulanter hade gjort anbud att 

 kopa det, for att sonderhugga det och deraf koka tran. 

 For att forekomma denna styckning, hvarigenom fyn- 

 det hade gatt forloradt for vetenskapen, kopte Magister 

 Aberg for egen rakning hela hvalen och skankte skelet 

 och skinn till Lunds Universitet, sasom han yttrar sig, 

 af skyldig tacksamhet mot den Akademi, der han fatt 

 sin bildning. Jag har ansett mig ej bora fortiga detta 

 vackra drag af pietet. Afven lat Aberg, genom en 

 ung Studerande Lundberg, som vistades i Ronneby, 

 deraf gora en mycket trogen malning, som jag har har 

 den aran forevisa och som ar den basta vi hittills aga 

 af denna djurart. Den ar ofvan rent svart med skon 

 sammetsglans, inunder skarande hvit, hvilken farg upp- 

 gar pa sidorna i ett uppat och bakat rigtadt fait. Af 

 samma farg star en aflang flack ofver ogonen , och pa 

 detta exemplar en dylik rund ofver nacken. Hvad 

 storleken betraffar, sa var langden 24 fot och storsla 

 omkretsen, der han var tjockast, kring 14 fot. 



