218 



stod at en dylik formodan. Sa 1 forekomma uti bada 

 Cardium edule & rusticum, den sednare afven i Aral, 

 och tvenne arter af si. Pholadomya aro for dem afven 

 gemensamma. Saledes bor man val kunna antaga, att 

 skalarne uti insjoarna hafva inkommit fran hafvet, som 

 ar deras ursprungliga hem, och hafva passerat de flo- 

 der, medelst hvilka insjoarne hafva eller hafva haft 

 forbindelse med hafvet. Da Ryssland ar mera jemnt, 

 an Skandinavien, hafva foljaktligen dess floder ett jem- 

 nare lopp, an de uti sistnamnde land, der desamma 

 merendels ej langt fran hafvet forete katarakter, och 

 saledes hafva skalarne i Rvssland med mera latthet 

 kunnat passera floderna, for att inkomma i insjoarna. 

 I afseende pa det andra momentet: Skandinaviens 

 insulara lage, och Rysslands omedelbara sammanhang 

 med det Sodra Europa ; maste man, enligt min tanke, 

 haruti soka forklaringsgrunden till den skiljaktigheten 

 mellan bada landernes fanner, att en del sydliga arter, 

 som antingen alls icke blifvit traffade inom Skandina- 

 vien, eller i motsatt fall atminstone icke sa langt upp 

 mot norden , likval forekomma inom den ifragavarande 

 delen af Rvssland. Det ar nemli^en bekant, att man 

 afven pa sednare tiden observerat, att en del arter 

 utbredt sig mot norden, t. ex. hos oss Muscicapa atri- 

 ca pitta, Fringilla coccothraustes m. fl., och man synes 

 deri2;enom beratlisad till den slutsats, att under tidens 

 lopp en mangd arter, som i sydligare trakter tyckas 

 hafva sitt ursprungliga hemland, pa samma satt ut- 

 bredt sig mot norden, eller med andra ord, till anta- 

 eandet af en faunans rorelse fran soder at norr. En 

 sadan grans, som den Ostersjon satt for de sydliga 

 arternas vidare framtran^ande mot norden och Skan- 

 dinavien, atminstone under en sednare period, forefin- 

 nes icke i Ryssland. Skulle man der vilja soka en 

 motsvarande, torde den bora forlaggas till de bergs- 



