72 a 



Teeltningar ur insekternas livardagslif, 



af Prof. Wa hi be re;. 



Vid forra Naturforskare-Motet i Stockholm lem- 

 nade jag n§gra teckningar ur insektemas hvardagslif, 

 m§ det nu tillatas mig ett bgonblick fortsatta samma 

 amne. 



De manga prof pa hogt utbildad instinkt, som 

 dessa sma djur forete, har lange aclragit dem upp- 

 marksamhet; sardeles ar detta bandelsen med de ar- 

 ter, som lefva i samhallen. sasom flera inom Hyme- 

 nopternas ordning. Humlornas och Biens arbetsflit och 

 konstdrift aro allmant kanda och beundrade, afvensom 

 deras omsorg att uppfoda storre delen af individerna 

 till arbetare. Afven inom Myrornas samfund eger, som 

 bekant ar, ett dylikt forhallande rum, men har har 

 instinkten gatt annu ett steg langre. Myrorna arbeta 

 ej blott sjelfva, de veta afven att forskaffa sig bitriide. 

 Finner myran en larv, eller nagot annat storre fore- 

 mal, hvilket hon ej ensam formar hemfora, anskaffar 

 hon flera till hjelp och vinner sSlunda sitt syfte. Har 

 hon uppsokt en sockerbit, eller nagot for henne begar- 

 ligt amne, som ej helt kan fortskafifas, drojer det ej 

 lange innan hon medfor tillrackligt arbetsbitrade till 

 sonderstyckande och bortforande af det gjorda fyndet. 

 Icke mindre anmarkningsvardt ar det af Dal man forst 

 iakttagna forhfillandet, att den allmanna rodbrostade 

 stackmyran (Formica rufa) ur den lilla svarta myrans 

 (Formica fusca) samhallen bortrofvar puppor och hem- 

 for dessa till sitt eget, der neutrer ur dem utklackas, 

 hvilka som arbetare qvarstanna i det nya hemmet. 

 Salunda okas arbetsstyrkan med svarta slafvar. Dylika 

 plundringstag har jag mer an en gang Ssett. 



Det iir bekant att myrorna till ej ringa del lefva 

 af animalisk foda. De angripa och doda ej blott sma* 



