1 1 r> 



Bilagan F. 



Oiti den s. k* svartti diaiiianteiis ledningg- 

 formaga for eleltti-icitet* 



af Ofver-Direktor L. I. Wall mark. 



Rivot har i Comptes Rendus 1849 (Tome XXVIII 



p. 317) redogjort for den kemiska sammansattningen 

 m. m. af den s. k. svarta diamanten, som de sednare 

 aren funnits i handel och begagnats af stenslipare som 

 diamantbord. Rivot kallar densamma »kol-diamant», 

 och uppgifver att den skall harstamma fran de allu- 

 vialbaddar i Brasilien, i hvilka de farglosa diamanterna 

 forekomma. Han uppgifver att fiirgen ar svart, nagot 

 brunaktig, att inuti massan finnas sma kaviteter och 

 att den repar latt topas. Speeifika vigten uppger han 

 pa ett stalle i uppsatsen = 3, 012, men pa ett annat 

 3,i4i, 3,416 och 3,255 eller i medeltal af de trenne un- 

 dersokta bitarne 3,27. Den kemiska sammansattningen 

 fann han A namnde trenne prof vara: 



aska kol summa 

 N:o 1 2,03 + 96,84 = 98,87 

 N:o 2 0,24 +■ 99,73 = 99,97 



N:o 3 0,27 + 99,io = 99,37 



likvist icke gifvande nagot fortroende at analysen ci 

 N:o 1, emedan ej all kolsyregas dervid blifvit absor- 

 berad. Askan fann han under mikroskop likna jern- 

 haltig lera , med sma genomskinliga knstaller, hvilkas 

 form han dock icke kunde bestamma. 



Hosten 1849 erholl Forf. fran Paris trenne sma* 

 amorfa bitar af omkring 130 milligrammers vigt hvar- 

 dera, hvilka voro djupt svartbruna pa ytan, inuti ljus- 

 bruna, visade under mikroskopet fint splittrigt brott, 

 gaf ljust brunaktigt pulver, af hvilket en del korn voro 

 genomlysande. Sm§ haligheter funnos har och der i 



