219 



Bilagan 11. 



Out Vlgtlgltedeii af Iagttagelsei* over ImuI^im* 



1 andrlngei* for ved Saiitineiillgiiiiiger at 



kunne slutte gig •*' Varlglieden 



og Ketnlngeiij 



vecl N. Kjaer bol 1 i ng. 



For noiere at kunne udforske, i hvad Rclnin" de 

 vandrende Fugle udfore deres forskjellige Traek nord- 

 02; svdefler, hvorover der endnu tildeels liviler et £aa- 

 defuldt Morke, vilde det vaere onskeligt: at Ornitholo- 

 giens Venner og Dyrkere, i de forskjellige Egne og 

 Lande, mere end hidtil beflittede sig paa at optegne 

 og sammenligne deres Iagttagelser daerover; heist med 

 Vedfoining af de meteorologiske Forhold, hvilke her 

 komme saerdeles i Betragtning. 



Ved at sammenligne flere Optegnelser over Fug- 

 levandringen i Danmark, bar det viist sig: at Retnin- 

 gen, hvori Fuglene her vandre, for en slor Deel er 

 dem foreskreven ved Ostersoens Skikkelse och Oernes 

 Beliggenlted, samt at Opholdet af de besogende eller 

 forbigaaende Fugle meget afhaenger af Veir og Vinci. 

 Naar de nordeuropeiske Fugle vandre sydefter, folge 

 de i Almindeliahed fern Veie. Fra det nordli^e Rus- 

 land vende de sig enten lige mod Syd, eller de boie 

 af imod S.V. og folge Ostersoens Kyster lige til Ode- 

 ren, opad hvis Floddal de tage den sydligere Retning: 

 dette pleier at vare de russiske Vandfugles Traek. De 

 scandinaviske Landfugle vende sig derimocl enten over 

 Sydspidsen af Skaane til Nordpynten af Rygen, eller 

 de drage lige mod Syd over de danske Oer og Ho\- 

 steen, medens adskillige Gaasearter f. Ex. Anser albi- 

 frons, segetum & arvensis fornemmelig laegge Veicn 

 langs med Jy Hands og Hertugdommernes Vestkyst. 



