859 



Bilagan L. 



Om musltelbyggiiadeii I foglarnag 

 extremiteter, 



af Carl J. Sundeval I. 



Det arbete, hvarmed jag i manga ar varit syssel- 

 satt ofver detta amne, har egentligen haft till foremal 

 att finna skilnaderna uti muskelbyggnaden hos olika 

 fogelformer, och dessa skilnaders forhallande till ofriga 

 olikheter i organisationen samt derigenom afven till 

 dessa djurs natarliga systematisering. En utforligare 

 afhandling harofver ar amnad att intagas uti Vetenskaps- 

 Akademiens Handlingar, hvarest redan, i arg. 1843, 

 en liten borjan, om cubiti muskier, blef inford. 



For att kunna bestamma fogelmusklernas motsvarig- 

 het mot dem hos menniskan och daggdjuren, har jag 

 undersokt flera arter, af olika ordningar, bland dessa 

 sednare, samt nagra amfibier, och far till folje deraf 

 har framstalla nagra allmannare anmarkningar. 



De extremitetmuskler, som hos menniskan visa sig 

 mest karakteristika, eller mest afvikande fran formen 

 hos de ofriga djuren, aro Glutceus maximus, Biceps 

 femoris och Pectoralis minor. Den forstnamnde ar i 

 allmanhet ganska liten hos de ofrige djuren, afven hos 

 aporna; eller hopvaxt med nagra af de niirliggande, 

 sasom hos klofdjuren (hasten, Pecora), eller saknas 

 rent af, sasom hos mera an halften af foglarna. Blott 

 hos menniskan ar den stor och full t utbildad, hvari- 

 genom den vasendtligen bidrager till den uppratta gan- 

 gen, och visar att denna endast hos menniskan ar den 

 naturliga stallningen , samt att vart slagte aldrig kan 

 hafva gatt pa fyra ben, sasom aldre naturfilosofer ve- 

 lat antaga. — Pectoralis minor gar hos menniskan fran 

 3:ne refben till Processus coracoideus; men hos de fle- 



