384 



Bilagan K. 



Bldrag til Kundsltabeii out Med lei nal-va?geiiet 

 veil den danske tntiee, 



ved Stabslaege Professor Miiller. 



I de naermesle Aar for den sidste dansklydske 

 Krigs Udbrud, navnlig i Lobet af Aarene 1842 - 1847, 

 havde Medicinal-vaesenet ved den danske Arme givet 

 Anledning til hyppige Discussioner saavel i Laegevi- 

 denskabelige Tidsskrifter, som i private Kredse. Jevn- 

 lige Anker ere blevne forte saavel over Medicinal- 

 vaesenets Ordning i Almindelighed som over Laegernes 

 Stilling i Saerdeleshed: navnli£>en fandt man disses 

 Antal uforholdsma3ssigt stort efter Armeens Storrelse. 

 Da det ikke kan feile at en Deel af disse olTentlig 

 fremsatte Anker ere komne til vore skandinaviske Col- 

 legers Kundskab, kan det muligen vaere af nogen In- 

 teresse for dem , nasrmere at kjende denne Gjenstand. 

 Det er ikke min Hensigt at meddele en Kritik eller 

 Antikritik om hvad der tiiiligere er talt eller skrivet 

 i denne Retnin^; men da me^et af dette rober Man- 

 gel paa tilstraekkelig Kundskab om det Bestaaende, da 

 meget, der er anseet for Mangier, neppe fortjener dette 

 Navn, hvorimod Here virkelige Mangier ikke ere ble- 

 ven omtalle, da endelig Anskuelserne om Armeens 

 Medicinalvassen ere blevne en Deel modificerede i de 

 3 sidste Aar, idetmindste blandt de militaire Lasher, 

 har jeg troet, at en kort Fremstilling af dettes facti- 

 ske Tilstand for og efter Krigens Udbrud forsaavidt 

 dets Personel og INIateriel angaaer, bedst vilde saette 

 mine Colleger i Stand til at bedomme dets Fuld- 

 kommenheder eller Mangier, og hertil udbeder jeg 

 mig en liden Stund denne aerede Forsamlings Opmaerk- 

 somhed. 



Ligesaa 



