213 



Bilag B. 



• « 



Orsteds Elektrometer. 



Dette er blot en egen Indretning af Vaegtstangclektromcteret, 

 bestemt til at vise de svageste Elektricitetsgrader. V r segt- 

 stangen bestaaer i en tynd Messingtraad, ophaengt i Silkeorme- 

 spind. For at give den en mere bestemt Retningskraft, end 

 den som den kan erholde ved den enkelte Silketraads Snoe- 

 ningskraft, har man dannet den Boile, hvorved den faestes til 

 Silkeormespindet af en meget flin Staaltraad, som man har 

 givet en yderst svag Magnetisme. Veegtstangen haenger i en 

 Glascylinder, gjennem hvis Laag gaaer en Boile, isoleret fra 

 dette ved Gummilak og Glasror, og hvis Ender komme saale- 

 des i Beroring med Vaegtstangens, at den ene berorer den 

 paa hoire Side, medens den anden berorer den paa venstre. 

 1 det altsaa Metalboilen modtager Elektricitet, gaaer denne 

 tillige over i Vaegtstangen , og frembringer Dreining. Naar 

 den Magnetiske Retningskraft er saa ringe, at den neppe er 

 mccrkelig, viser dette Elektrometer en overordentlig Fiinhed. 

 For at opdage de svageste olektriske Virkningcr, meddeler man 

 det forst en Elektricitet, som dreier Vaegtstangen nogle Grader. 

 Et Legeme med samme Slags Elektricitet frembringer da, naar 

 det naermes, en meget betydelig Tilvaext i Afvigelsen. Den 

 Elektricitet, som isolerede Zink- og Kohherpladcr vise efter 

 Beroring og Adskillelse, bliver paa denne Maade meget kjen- 

 delig, uden Hjelp af Condensator. Man foriiger endnu Lethe- 

 den i at sec, endog de mindstc Grader, ved at betragte \ iegt- 

 stangens ene Spids gjennem et Mikroskop, med en ludret 

 Traad. 



