22 



som ikke grundigt udvikles, uden ved Naturvidenskab. Disse 

 Evner gaae ud paa den af Fornuften gjennemtraengte sandse- 

 lige Opfatning. Paa de mangfoldigste Maader udvikle disse 

 sig i det daglige Liv, uden dog at naae enten den Eenhed 

 eller den Fylde, Naturvidenskaben kan give dem: men ved 

 Opdragelsen, som under de senere Aarhundreders storre For- 

 dringer uundgaaelig bliver meget kunstig, drages Sjselen bort 

 fra den frie Hengivelse til Naturen ; ved Kunsten skal den atter 

 fores derhen, og dette skeer kun ved Naturvidenskaben. Som 

 Led af Opdragelsen har den det hoie Formaal, at sammen- 

 smelte den sandselige Opfatning med den fornuftige, at bringe 

 det derhen, at vi opfatte Tingene, som om det var Fornuften 

 selv, som sandsede. Jog veed vel at dette i sin Fuldendthed 

 er jordisk uopnaaeligt; men at arbeide for, at nyde Glimt af 

 dette aandelige Liv, det kunne vi, derhen skal Opdragelsen 

 mere og mere fore vore Efterkommere. Det vil ikke vaere let 

 at bringe Methoderne for Skole-Underviisning i Naturvidenska- 

 berne til samme Fuldkommenhed som dem, vi have i Sprogene 

 og andre seldre Bestanddele af Opdragelsen; men hertil vil 

 man vel bringe det, naar man forst almindeligt indseer Vig- 

 tigheden. 



Jeg troer at Naturvidenskaben, naar den saaledes kommer 

 til at udgjore en Grundbestanddeel af den almindelige Dan- 

 helse, vil i langt hoiere Grad tilveiebringe en Virkning, som 

 den allerede i nogle Aarhundreder har begyndt at udove, nem- 

 lig at bekaempe det Hang til Spidsfindighed og Kunstleri, som 

 de andre Evners eensidige Udvikling desto mere fremmer, jo 

 videre den gaaer. Naturligviis vil jeg hermed ingenlunde sige, 

 at de andre Videnskaber skulde forsommes; tvertimod mener 

 jeg, at den naturvidenskabeligeDannelse ogsaa vilde blive een- 

 sidig, dersom den ikke sammenknyttede sig inderligt med de 

 andre. Jeg vil kun, at den kraftige na^rvxrende Virkelighed, 

 den praktiske Aand, og jeg foier til den, i en kraftig Frem- 



