25 



Bilag B. 



Over INaturphilosopliiens Forhold til den 

 empiriske Naturvidenskab. 



Af Prof. Steffens, 



•leg benytter mig af den skionne Leilighed, som frembyder 

 sig, til at yttre mig over det Forhold, der finder Sted mellem 

 den empiriske Naturvidenskab i alle dens mangfoldige Grene 

 og Naturphilosophien, saaledes som den i de sidste Aar af det 

 forbigangne og i Begyndelsen af dette Aarhundrede forst frem- 

 traadte i Tydskland \ed Schelling og siden har uddannet sig. 

 Vel veed jeg, at denne Videnskab kun finder faa beromte Na- 

 turforskere, som tilstaae den nogen stor og eiendommelig Vaerd. 

 De fleeste, ja de meest udmaerkede holde endogsaa den Til- 

 boielighed til at opfatte Naturens Pheenomener speculativ og 

 fra et formeentligt hoiere Standpunkt, ikke alene for at VEere 

 en torn phantastisk Beskieeftigelse, men ogsaa for skadelig. 

 Den river os, paastaaer man, los fra den strenge, langsomt 

 og besindig fremskridende Erfaringens Vei, som alene har tilveie- 

 bragt de store, beundringsvserdige Resultater, hvis dybe, ma?gtige 

 lndllydelse paa Tidsalderens Dannelse kun en Daare kan na?gte. 

 Opkaste \i det Sporgsmaal: hvilket Dannelses -Element 

 adskiller den gamle, classiske Tid fra den bye, fra den 

 mma-rende? saa maae \i tilstaae, at det fornemmclig er 

 Natunridendkaben. Natnrforskerne ere sig bevidste hvad de 

 have udrettet. Hvad de have crkiendt som underkastet en 

 Lovmscssigheds ufraTigelige Beatemmelser, behersker fra den 

 sikkre Bestemmelses Begyndelse af, ikke alene Naturen, iim?ii 

 og Historian. Menneskene beherake kun Naturen, for saavidt 

 som de med Naturforskerens klare Bevidathed undcrkaste si;_ T 

 den. Medens Biatoriens vigtige Problemer, jo meet Aandena 



