229 



Bilag D. 



Udtog af Lector Scharlings Foredrag over 



a) de chemiske Bestanddele af Byssus mytili; 



b) forskjellige Produkter fremkomne vcd Urinens Behand- 

 ling med Salpetersyre ; 



c) Bestanddelene af Riisklid og Riisskaller, samt nogle 

 Forso» over at danne Riissteen. 



Efterat Forfatteren havde omtalt og foreviist Formen af Byssus 

 mytili, meddeelte han en sammentraengt Frcmstilling af den 

 Gang, han havde valgt ved Analysen af den lille Quantitet, der 

 havde vseret til hans Raadighcd. Resultaterne havde vseret, at 

 Byssus, forudcn lidt Fidtstof af en gronlig Farve, bestaaer af 

 en Masse, som naermest kan sammenlignes med reen Horn- 

 substants (Keratin). Denne Masse oploses ikke af koldt Vand 

 og hoist ubetydeligt af kogende, selv om dette indvirker i flere 

 Timer. Concentreret Eddikesyre indvirker stserkere, men oplo- 

 ser dog ikke Trevlerne fuldstaendigt. Fortyndet Salpetersyre 

 indvirker destruerende, men hverken hervcd eller ved concen- 

 treret Salpetersyre dannes Oxalsyre. Concentreret Saltsyre 

 danner ved fortsat Opvarming en bruun Oplosning, uden at der 

 mterkedes Spor til den eiendommelige violette Farve, som 

 Protein danner med Saltsyre. Den fortyndede brune Oplosning 

 fa?ldes hverkcn ved Cyanjernka'ium eller ved Ammoniak. En- 

 gelsk Svovisyre forkuller ikke Masscn, men danner en lyse- 

 bruun Yelling, hvoraf man ved Vand atter fielder slurs!'' 

 Delen. Ammoniakvand virker opslemmende paa Byssus, men 

 oploser naisten Inlet. Kalioplosning virker sticrkt oplusende; 



