90 



naermere vise. Det er i det Foregaaende viist, at Fan- 

 gerne i Auburn faengsler stifte Bekjendtskaber, der kun- 

 ne blive farlige for deres Moralitet efter Losladelsen; 

 at Tausliedspligten , som Auburnsystemet gjor til ufra- 

 vigelig Regel, hyppigen overtrades og al enhver O- 

 vertraedelse af samrae bar Straf til Folge. Erfaring 

 viser derfor, at dette System forhaerder Fangen, ned- 

 vaerdiger bam, va3kker hos ham Haevn og Trods, u- 

 den at forebygge Meddelelser — og afskraekker ved 

 Frygt for legemlig Revselse. Arbeiderne ud fores der 

 med Ulyst og Tvang. — I Philadelphiafaengsler, livori 

 Fangerne i bele Straffetiden ere aldeles individuelt af- 

 sondiede, er moralsk Smitte umuelig; da de der ei ha- 

 ve nogen Anleduing til at stifte personligt Bekjendt- 

 skab med hverandre, kunne de beller ikke efler Los- 

 ladelsen gjenkjende bverandre; og de ere derfor ber 

 sikkrede imod de skadelige Folger af saadant Bekjendt- 

 skab. Philadelphiasystemet bringer Fangen til Underka- 

 stelse, udeu at vaekke bos ham Selvforagt, formilder bans 

 Folelser og afskraakker ved Afsondringen; — Afstraf- 

 felser bore ber til Sjeldenheder og Arbeiderne soges i 

 disse, formedelst Eensomheden, med Begjaerlighed. — 

 Af de her fremsatte Grunde synes vi allerede at kun- 

 ne vane bereltigede til den Formodning, at Pbiladel- 

 pbiasystemet maa virke mere kraftigt til Fangernes 

 moralske Forbedring, end Auburnsystemet 5 — og den- 

 11 e Formodniug viuder megen Styrke ved den Erfa- 

 ring, at h ii ut leverer Fangerne varigere bed re, end 

 delte, eller, bvilket her vil sige det Samme, Recidi- 

 verne ere faerre efter det forste (neppe 3 af 100), 

 end efter det sidste (omtrcnt 4 af 100). Brebner an- 

 forcr, at af Fanger, som have siddet i Glasgow Bri- 



