163 



derigenom, att den bakat nedtryckta spetsen vrede sig 

 framat, samt den vidoppna kronbjudningen salunda 

 ofverginge till framstupad , och den framstupade an- 

 sigtsbjudningen till vidoppen, eller ock derigenom, att 

 den bakat nedtryckta spetsen der blefve uppehallen, 

 sa att den andra kunde sanka sig framat. Pa sadant 

 satt kunde den vidoppna kronbjudningen forvandlas 

 till vidoppen ansigtsbjudning ; och den framstupade 

 ansigisbjudningen till framstupad kronbjudning. Till 

 den forra forvandlingen behofdes icke mer, an att huf- 

 vudet blott komme att slSila sig med sin la"ngre strack- 

 ning i hojtledsvidden; emedan det sedan, sasom forut 

 blifvit visadf , nodvandigt maste vrida sig med den dju- 

 past nedtryckta spetsen framat blygdbagen. Och i hoft- 

 ledsvidden maste hufvudet alltid stalla sis, da kors- 

 knolsvidden vore sa trang, att hufvudet der icke kun- 

 de vinna utrymme for nagou annan 5n sin aldramin- 

 sta diameter, neml. den imellan bada hjessbenen; el- 

 ler ock ofre backenSppningen vore afen sa oval form, 

 att ingen horngrop funnes, hvari hufvudet kunde blif- 

 va uppehallet, staende med sin ISngre strackning i en 

 horngropsvidd. Och hvad den Jramstupade ansigts- 

 bjudningen sarskildt beticuTade, sa forvandlades den fill 

 vidoppen, i hurudant backen som heist. Ty som huf- 

 vudet lage med nackspetsen imellan skuldroi na , sa 

 skulle ofre deien af brostet sjunka ungefaY lika cljupt 

 ned som hakan, samt hiudra henne att kuuna inticUi- 

 ga och fa"sta sig i nagondera horngropsoppningm. Och 

 da hakan icke der finge nagot fiSsle, maste kronan 

 desto laltare f51ja den bakat och utat slultande bdcken- 

 rauden icke blott till h6flledshalan, utan boit till nar- 



L 2 



